Epilobium parviflorum X roseum. 
139 
bredast närmare basen, som är mer eller mindre afrun- 
dad); något ojämt skarpsågade (= roseum) ; småludna (hos 
roseum glatta utom på nerverna, hos parviflorum mer 
ludna); nerverna på öfre ytan något nedsänkta (= roseum). 
Beklädnad liksom hos stamarterna bestående af två 
slag encelliga trikom: korta, cylindriska, isynnerhet ned¬ 
till glesa, upptill något talrikare glandelhår samt mer 
tätt sittande, längre, spetsiga, på ytan småknottriga, ofta 
flere gånger vridna hår. Dessa senare äro (= roseum) till¬ 
tryckta" (hos parviflorum utspärrade och längre; att de, 
som Schmalhausen uppgifver, skulle vara mindre knott- 
riga hos parviflorum kunde jag ej finna). 
Färgen på de gröna delarne är ej fullt så mörk 
som hos parviflorum men mörkare än hos roseum , ehuru 
som denna ibland med rödaktig anstrykning. 
Frukt med sidorna småludna och (= parvifl.) de 
rundade kanterna glänsande, blott glest håriga (hos ros. 
matta, äfvenledes småludna). 
Knoppar uppräta (= parvifl. ), spetsiga (nästan = 
ros.: hos parvifl. trubbiga, nära klotrunda). 
Foderblad bredt lancettlika, spet¬ 
siga, gleshåriga (hos ros. lancettlika, 
spetsiga, tätare håriga; hos parvifl. ägg- 
rundt lancettlika med udd, gleshåriga). 
Kronblad till en tredjedel af sin 
längd klufna i tu, till både storlek, form 
och färg mellan stamarterna, något vex- 
lande; vanligen föga mindre änhos^ar- 
viflorum med flikarne rundade, blott föga Foderflik, kronblad 0C h 
smalare än hos parvifl. (roseum har fli- pistm 
1 af E. parviflorum, 
karne smala) ; ljust violetta — rosalar- 2 ,, e. parvifl. x rose- 
gade med mörkare ådror (hos ros. hvita 
— rosafärgade m. mörkare ådror, hos 
parvifl. violettröda). 
Frömjölet tycktes väl utbildadt; flera pollenkorn 
ii w ï 
um, 
,, E. roseum. 
Nat. storl. 
