158 
Literatur öfversigt. 
inflytande torde vara vida mindre bidragande till väg- 
games bestämda rigtning än ofvannämnda ”princip”. 
Ff. urskiljer många typer, som representera olika 
stadier af denna princips genomförande och säger att vid 
dessas studium upprullas för oss bilden utaf assimila¬ 
tionssystemets fylogenetiska utveckling. Här kunna blott 
omnämnas de enheter af högre rang, till hvilka ff. sam¬ 
manfattar typerna. 
1. Assimilationssystemet tjenstgör sjelf tillika såsom 
bor tföring sv äfnad\ Jungermanniaarter, Löfmössor, Elodea, 
Galanthus, Leucojum, Zygadænus, Sempervivumarter. 
2. j Bortföringsväfnaden är skild från assimilations - 
väfnaden. Assimilationsprodukterna utvandra direkt i den 
förra. 
Hit höra Gladiolus, Tritonia, Iris germanica, Cy- 
perusarter, Selaginella, Equisetum, åtskilliga Coniferer m. fl. 
Hos Cyperusarterna intager icke assimilationsväfnaden be- 
stämdt läge i förhållande till bladytan utan bildar en 
krets eller halfmåne omkring kärlknippena. Denna 
krets är dubbel. En yttre cellrad är utaf en ”prosen- 
kymslida” skild från en inre. Både anatomiska och fy¬ 
siologiska grunder häntyda uppå saftströmning från yttre 
pallissadcellringen till knippet, och uppfattar Haberlandt 
såsom afiöringsväfnad just den inre af prosenkymslidan 
omslutna kretsen af klorofyllförande celler, hvilka hafva 
företrädesvis longitudinal sträckning. Hos till denna 
grupp hörande typer ser man ofta flere palissadceller kon¬ 
vergera inåt och der gemensamt omfattas utaf en utåt 
vidgad bortföringscell. 
3. TJtom assimilations- och bortföringsvä/naden finnes 
äfven en särskild tillförande väfnad , i hvilken största de¬ 
len af de producerade ämnena omedelbart inkommer. Först 
genom denna väfnads förmedling uppnås den egentliga bort- 
föringsväfnaden. Cyperus alternifolius, Calamagrostis, Stipa, 
Cycadeernas blad, Taxus m. fl. visa sådan byggnad. Äfven 
är denna den fullkomligaste byggnadsarten egendomlig 
