162 
LiteraturÖfversiSt. 
bekannt, noch Niemand mit jener Fragestellung an die 
Entwickelungsgeschichte der fädigen Schizophyceen heran”. 
Ref. vill endast nämna H. Itzigsohn (Phycolog. Studien 
och Skiz. z. e. Lebensgesch. d. Hapalosiphon Braunii i 
Nov. Act.) och Hantzsch i Rab. Alg. N:o 1339 och 1334 
(hvarest öfvergångsstadier från Gloeocapsa tili Sirosiphon 
meddelas). Då förf. ofta under mikroskopet kunnat iakt¬ 
taga utvecklingen och sjelfva Öfvergångsstadiet från den 
ena till den andra formen, så böra hans bevis vara mera 
öfvertygande, fastän kontrollerande undersökningar af 
andra böra tillkomma. Vanligen har förf. endast kunnat 
påvisa förändringar i regressiv riktning, men dock någon 
gång i progressiv. 
Förf. visar här att en del Phycochromaceer, hörande 
till Oscillariece , Scytonemeœ och Sirosiphoneœ, frambringa 
stadier som morphologiskt motsvara klot-, staf- och skruf- 
bakteriefonnerna hos Schizomyceterna och att de förmå 
bilda zoogloeaformer. De senare (som motsvara det s. k. 
Palmella- stadiet hos de gröna algerna) utgöras af Chroo- 
coccaceer och Nostoc-former. 
Gaucothrix (gracillima) kallar förf. en alg, som har 
färgadt innehåll, oaktadt Kirchner, som uppstält slagtet, 
säger att innehållet hos detta slägte är färglöst. Genom 
odling af de med falsk förgrening försedda trådarne har 
han erhållit klot- och staf-zooglœer,. hvilka förut blifvit 
ansedda som Chroococcaceer : Aphanocapsa? nebulosa 
Braun, A. caldariorum Rieht, och Gloeothece inconspicua 
Br. Genom odling af dessa senare i en näringsvätska 
erhöll han trådformen igen. 
En Sirosiphoné, Phragmonema sordidum , skulle i mot¬ 
sats tili alla andra blågröna alger hafva färgämnet bun¬ 
det vid en särskildt formad klorofor (i form af anasto- 
moserande band). (Hos Poly cystis prasina förekommer väl 
dock något liknande. Ref.) 
En alg, som står i närheten af Limnochlide flos aquœ 
skulle öfvergå i Poly cystis ichtyoblabe\ den skulle vara ut- 
