Studier öfver Skånes och Hallands Flora. 
177 
maphroditis apice villosis”. Att Marsson härmed beskrif- 
ver just den Fries’ska formen, synes mig otvifvelaktigt, 
då vid Falsterbo växande former, som utmärka sig genom 
silkesludna blad, också hafva ludna korgar och håriga 
kronor. I Halland är förhållandet något annorlunda. 
Der ser man sällan former med alla bladen silfverhvita; 
deremot äro korgarne betydligt mer silkesludna än på de 
skånska formerna. Att Fries iakttagit detta samt att han 
just med tanke på de Halländska formernas mindre håriga 
blad, både ändrat ”sericeis” till ”argenteis” och tillagt 
sitt ”optima” i Novitiæ synes mig mycket antagligt. Då 
den åsyftade Halländska formen och Falsterboformen i 
mycket äro olika, vill jag här i korthet beskrifva dem 
begge. Den förra kallar jag 
f. prostrata. — Stjel kar till stort antal utgående 
från samma rot, krypande utefter hela sin längd (V 2 — 
1 m.), röda, i spetsen gråludna. Blad i förhållande till 
växtens storlek mycket små, de nedra vanligen tidigt 
vissnande, de mellersta gleshåriga eller glatta, vanligen 
gröna, delade i ett fåtal flikar, de öfversta (blomstödje- 
bladen) enkla eller försedda med några få korta flikar 
vid basen, oftast hvitludna. Blomställningen rikt för¬ 
grenad med glesa blommor: axlar af andra ordningen 
glesa, långa, mot stjelkens spets gradvis aftagande i stor¬ 
lek, axlar af tredje ordningen korta eller outbildade; 
korgar af medelstorlek (2,5—3 m. m. i diameter); holkar 
silfverhvita; de hermaphrodita blommornas bräm tät- 
håriga. Blommar sent (i medio af September). Växer 
i Halland på flygsandsfälten norr om Stensån och i 
Skåne söder om samma å. 
Mycket sällsynt förekommer på samma lokaler en 
form med stora korgar (4 m. m. i diameter) och mindre 
håriga holkar — i öfrigt lik föregående. 
f. adscendens (A. hottnica?) — Stjelkar låga (15—30 
c. m.) upprätta eller uppstigande, nästan öfverallt 
hvitludna; bladen väl utbildade, styfva, silfverhvita, mång- 
