184 
N. C. Kindberg. 
på undre sidans epidermis därjämte grofknottrig. På öfre- 
ytan samt vid kanten af den undre finnas korta, tagg¬ 
lika mot bladets spets riktade hår, som stå ett vid öfre 
ändan af hvar epidermiscell. — 
Sålunda liafva alla undersökta växter hörande 
till gruppen Ericece centriskt bygda blad, ehuru detta är 
mer eller mindre tydligt hos olika arter. Med undantag 
af Calluna hafva de alla klyföppningar blott på särskilda* 
långsgående transspirationsytor, hvilka vanligast äro för¬ 
djupade och rikligt hårbärande. — Likaså möter hos nä- 
utan alla oxalsyrad kalk, antingen afsatt som kristall¬ 
körtlar i enstaka celler, vanligen belägna strax innanför 
palissadparenkymet, eller uppträdande såsom vackert ut¬ 
bildade kristaller, inneslutna en och en i öfver hvarandra 
stälda, till pärlbandslika rader förenade, rundade celler, 
hvilkas plats är intill mediansträngens hårdbast. 
Hos alla de arter, somjag i detta afsbende undersökt, 
har jag funnit blott ett kärlknippe inträda i bladet. 
Från detta knippe utgå talrika, med hvarandra anasto - 
moserande förgreningar. — 
En utförligare och med afbildningar försedd fram- 
stälning af ofvan blott i korthet omnämda förhållanden 
äfvensom af bladets bygnad hos Ericineerna i öfrigt 
hoppas jag inom kort på annat ställe blifva i tillfälle att 
lemna. 
Lund i November 1882. 
Om Grimmia funalis och närstående arter. 
Af N. C. K INDBEKG. 
I mosslägtet Grimmia förekommer en lätt igenkänd 
grupp, som jag benämnt Streptophyllum , utmärkt genom 
de i torrt tillstånd mer eller mindre krusigt vridna bla¬ 
den, som ofta äro vackert skrufvridna omkring stjelken, 
