Literatur-öf versig}. 
19 i 
cellen. Dessa kroppar, som förf. kallar ”Spermamö ben” 
(amöbspermatozoider) erinra strax genom sin beskaf¬ 
fenhet och rörelse om de (dock med en cilie försedda) 
spermatozoider, som Cornu funnit hos MonoblepJiaris (en 
Perenosporé eller enligt förf. snarare en Saprolegnié) och 
som han såg förenas med äggcellen. Anlända till spet¬ 
sen af tuben upptaga de i sig den omkring dem i större 
eller mindre mängd samlade protoplasman ; sedan ser man 
under flere timmar, huru dessa kroppar antingen ensamma 
eller i förening med den delvis upptagna plasman föras 
genom rörets membran utan att någon tydlig och öppen 
kommunikationskanal i membranen kan iakttagas. Mas¬ 
san liksom prässas genom membranen, som visserligen, 
såsom det synes, undergått en uppluckring eller ge- 
leartad uppsvällning, men dock i sina konturer förblifvit 
oförändrad. Detta utträdande iakttog förf. tydligt vid de 
befruktningstuber, som icke råkat på någon äggcell, min¬ 
dre tydligt hos de andra, 
Således skulle hos dessa växter ett materielt öfver- 
örande af protoplasma från han- till honorganet äga 
rum. Förf. har förut förmodat att vid alla tillfällen, 
där befruktningen försiggår medelst kopulation (hos fa- 
nerogamer, gymnospermer, florideer och svampar) ett dy¬ 
likt materielt öfverförande äger rum. Redan Schacht 
ansåg 1865 till följd af sina iakttagelser, att innehållet 
i pollenroret direkt och ej på diosmotisk väg samman¬ 
smälte med äggcellen. Och äfven iakttagelser af andra 
tala härför. Kanske äro de bildningar i pollenröret, 
hvilka man kallat celler eller cellkärnor, i vissa fall iden¬ 
tiska med ”Spermamöber”; i synnerhet kan detta vara 
fallet, där de uppträda i större massa, såsom hos Juni- 
perus, hos hvilken ett pollenror skall befrukta talrika 
archegonier. 
Att protoplasman kan genomtränga synbart hela 
cellmembraner har stundom iakttagits. T. ex. vid makro- 
gonidiebildningen hos Nectria har Cornu 1877 iakttagit, 
