16 
Litera tu rö f versigt. 
former. Slutligen ha vi ”former” eller singuliformer, be¬ 
roende på variation hos ett organ; genom en samman¬ 
sättning af flere singuliformer uppstå versiformer etc. 
I stället för den binära nomenklaturmetoden skulle 
man enligt forks förslag använda en ternär, således an¬ 
tingen sätta ett predikat förut, t. ex. versiformen Rubus 
nutans, locoformen R. pyrifolius eller sammanställa 2 
namn, t. ex. R. Fockeanus nutans, R. Moluccanus pyri¬ 
folius. 
Förf. nämner icke mycket om de förslag, som flere 
förf. förut gjort i samma syfte som han, t. ex. Fries vid 
Hieracierna och Braun vid Characeerna. 
Ur den egentliga afhandlingen om Rubus vilja vi en¬ 
dast göra några utdrag angående de där upptagna for¬ 
mer, som äfven förekomma i Skandinavien. De tillhöra 
alla den grupp, som förf. kallar gregiformen R. Cylactis . 
De mera utpräglade formerna af denna äro: 
1) Caulibus flagellaribus sterilibus a) Plerumque acu¬ 
leis setosis, (albiflorus). 
Locoforma R. saxatilis L. Pauci- vel multiflorus, co- 
rymbosus, parviflorus, trifoliatus; drupeolæ 3—8. 
Locoforma B. pseudotriflorus O. Ktze. (R. castoreus 
v. hybridus Arrhen.). Flores 2—4 (rarius 6), racemosi, 
majores, eet. ut R. saxatilis, sæpius inermis. Ad quam 
raroformæ hæ: B. JiumuUfolius C. A. Meyer (setosus) sin- 
gulifolius; B. subtintegrifolius 0. Ktze. (inermis) folia fere 
omnia simplicia; [i?. monanthus 0. Ktz., uniflorus, Austria, 
Ingermannia]. 
I Köpenhamns herb, fann förf. öfvergångsformer från 
R. pseudotriflorus till R. saxatilis 
[b. Inermis, R. triflorus f., R. arcticus f.]. 
[2). Caules steriles desunt; caulibus repentibus ra¬ 
dicantibus (albiflorus). R. triflorus f. etc.]. 
3). Caules steriles desunt; caulibus definitis erectis 
subunifloris inermibus; drupeolæ plerumque numerosæ; 
rhizoma repens vel definitum. 
