Literaturöfversigt. 
25 
tes således taga den under normala förhållanden vanliga 
vägen. Oftast dröjde det ej heller länge, innan den för¬ 
ökade tillströmningen till bladen på något sätt gjorde sig 
märkbar; hos 44 af de undersökta växterna visade sig 
nemligen inom kort vattendroppar på bladskifvan, och då 
oftast på bestämda ställen t. ex. på sågtänderna, i blad¬ 
kanten, i bladspetsen eller såsom hos Tropoeolum på hela 
bladets yta. I andra (34) fall yppade sig antingen en 
sådan afsondring åtföljd af injektion — vattnets hopande 
i bladets samtliga intercellularrum — eller ock framträdde 
denna senare ensamt. Blott i några få undantagsfall hade 
all verkan uteblifvit. 
Fastän härvid ej alltid någon lagbundenhet kunde 
påvisas, iakttog dock förf., att injektionen i många fall 
var beroende af bladens ålder. Så framträdde t. ex. på 
en gren af Platanus: injektion utan afsondring på de 
nedersta bladen, ensamt afsondring på de yngsta och båda 
i förening på de öfriga. Injektionen hade dock städse 
befunnits vara fullkomligt oskadlig för bladens fortsatta 
lifsverksamhet. Angående slutligen förekomsten af sär¬ 
skilda vattenklyföppningar på de ställen, der dropparne 
framträda, tror sig förf. hafva funnit, att hos åtskilliga 
växter med regelmässigt fördelad afsondring sådana ofta 
nog saknas. 
Hj. N—n. 
Die Auffindung von Mucorineen in der Steinkohle 
von P. F. Beinsch. Erlangen d. 8 jan. 1880. 2 sid. och 
1 tafl., allt autografieradt. 
Sedan det medelst en egen metod lyckats att fram¬ 
ställa mycket tunna och genomskinliga snitt af stenkol, 
så visar det sig att endast vissa lägre växtformer delta¬ 
git i bildningen af stenkolen och att de bibehållit sin 
struktur mycket bra. Dessa skulle utgöras af bildningar 
af enklaste orginisation, bestående af kornig primärplasma 
med primordialcellbildning, samt af mucorineer. Dessa 
senare, som utgöra hufvudbeståndsdelen i stenkolen, bestå 
