En botanisk utflygt till Oviksfjellen i Jemtland, sommaren 1876. 
43 
ser man marken på en sträcka af mera än en mil betäckt 
med klappersten. Allmogen kallar denna del af fjellet 
för ”Käla-åkrarne”. I sanning sorgliga åkrar! 
Från Walskaftet uppnår man efter 4 t. vandring och 
efter att ha öfvergått liögån en skogig bergtrakt, hvilken 
under namn af Bilsåsberget egentligen är en lägre berg- 
arm, som utgår från Gråberget och sträcker sig genom 
Ovikens och Mysjö socknar. Denna bergsträcka höjer sig 
ingenstädes öfver trädgränsen, men på sjelfva vägen öfver 
berget påträffar man några växter från fjellen, såsom 
Pkyllodoce, Gnaphalnim supinum, Hieracium alpinum och 
Alchemilla alpina, samt i en liten tjern på Kinderåsbod- 
floarne Nuphar intermedium. Vid vägen till Kinderås- 
bodarne förekom på nämnda floar Carex rotundata och 
Juncus stygius i mängd. — Nedanför Bilsåsberget på¬ 
träffar man de yttersta utposterna för brukarne afjorden 
i O vikens socken. Bilsåsen är en torjjare-by om circa 
30 innevånare. I en täppa derstädes stod Levisticum 
officinale stor och frodig, samt i bergsluttningen Stellaria 
nemorum, Myosotis silvatica, Mulgedium alpinum, Milium 
effusum samt Geranium sylvatieum ymniga och storväxta. 
Vid Bilsåsen tar klöfjevägen slut och kan man här¬ 
ifrån begagna kärra. Jag föredrog dock att vandra de 
3 / 4 milen till Borgens by, der man kommer in på den 
förr nämnda vägen från sydvestra Jemtland till Norge. 
Intet af intresse påträffades emellertid under denna van¬ 
dring. Fjellvägen framkommer på stora vägen, som sagdt 
är, vid Borgen och just vid Storsjöns långa vik Myre- 
viken. En liten tur ut på viken inbragte Isoëtes la- 
custris, Myriophyllum spicatum, Potamogeton preelongus 
samt en Nitella. 
Från Borgen, der endast Banuncidus Jiyperboreus, 
Sesleria coerulea samt Viola biflora ansågos böra anteck¬ 
nas, togs vägen åt Wällviken, hvarvid vid •Rörö-’ , kanal” 
gjordes en kort utmarsch på den förr omnämnda upp¬ 
torkade bottnen af den fordna Börösjön, och påträffades 
