Literaturöfversigt. 
55 
nerade” för det starkaste ljus, som vid försöken nytt¬ 
jades. 
Ueber eine Beziehung zwischen Licht und Etiolin. 
Von Fr. Elfving. (Arbeit, d. bot. Instit. in Würz¬ 
burg. 2 Bd, 3 H., pag. 495—499.) 
Bladen hos i mörker uppvuxna groddplantor af angio- 
spermer äro som bekant gula; de innehålla ett gult färg¬ 
ämne, af Pringsheim kalladt etioiin, hvilket till en del 
är amorft, till en del bundet vid kornigt protoplasma. 
Om etiolinets förhållande till klorofyllet äro olika åsigter 
uttalade; säkert är dock att, om unga etiolerade grodd¬ 
plantor vid tillräckligt hög temperatur blifva utsatta för 
ljuset, blifva de gröna och att de förut gulfärgade plas¬ 
mapartierna nu genom klorofyllet synas gröna. 
Då förf. gjorde några försök öfver ljusets inflytande 
på blads tillväxt, iakttog han en förut ej känd verkan af 
ljuset på etiolerade växter. Han utsatte näml. etiolerade 
groddplantor af och till för ljuset under en kortare tid 
(en timmes tid) och jämförde dem med andra, som stän¬ 
digt stodo i mörker. Temperaturen var så låg att ingen 
klorofyllbildning inträdde under insolationen. Han märkte 
då snart att de för ljuset exponerade växterna sågo 
mycket mer intensivt gula ut än de andra. Denna inten¬ 
sivare färg försvann icke i mörker. Plantorna måste vara 
unga; efter en viss ålder inträder ingen färgreaktion mer. 
Försök gjordes med flere växter, t. ex. med Phaseolus 
vulgaris vid 9°, Cucurbita pepo vid 10°, Avena vid 24°. 
Genom spektroskopisk undersökning af alkoholextrakt 
utaf bladen visade det sig, att färgämnet endast var etio¬ 
lin, och att det i de tidtals för ljuset utsatta bladen fans 
i mycket större mängd, ådagalades genom att jämföra 
mängden af de olika lösningarne, sedan genom koncen¬ 
tration samma färgintensitet erhållits på dem. 
Liksom vid andra af ljuset beroende kemiska pro¬ 
cesser i växten visade det sig äfven här, enligt af förf. 
