70 
E. V. Ekstrand. 
så stort antal inom ett enda svepe, men så var också 
utrymmet väl anlitadt! 
Ett 8:de svepe var liksom uppfläkt från basen till 
spetsen. Från öppningens bas utgingo 3 nyskott, b vilka 
således inkräktat på svepets plats och förhindrat dess 
normala utveckling. För öfrigt funnos inga nyskott inom 
svepet, men väl flera straxt nedanför dess bas. 
Ett 9:de och 10:de honstånd företedde en annan ano¬ 
mali. I stjelkarnes spets utgingo knippen af kraftigt 
utvecklade nyskott, på den ena stjelken 6, på den andra 
12. Till en början varsnades inga svepen, hvilket öfver- 
raskade mig ej litet, enär nyskott endast pläga uppstå i 
dessas närhet. Vid närmare efterseende funnos de likväl, 
ehuru de voro ovanligt små och trängda åt sidan af 
skotten. Enär de inneslutna pistillidierna redan voro 
gamla och förvissnade, borde svepena normalt varit fullt 
utvecklade, om icke nyskottens starka utveckling menligt 
inverkat på svepets tillväxt. 
I livad förhållande stodo nu nyskotten inom de 7 
första svepena till pistillidierna? Borde de förra upp¬ 
fattas såsom en metamorfos af de sednare? Man skulle 
möjligen vara frestad att antaga detta på grund af deras 
egendomliga plats inom ett svepe. Men med undantag 
kanske af ett enda, för öfrigt osäkert fall, utgingo de 
alla från lägre, antagligen sterila, segment i axelspetsens 
omkrets, ej från den egentliga torus pistillorum. Och 
vigtigast af allt var, att pistillidier till normalt antal 
alltid funnos tillsammans med nyskotten. På grund af 
dessa omständigheter anser jag, att ofvan nämnde hypo- 
thes åtminstone i föreliggande fall saknar tillräcklig grund. 
Skulle deremot fall förekomma, då svepena endast inne- 
höllo nyskott, särdeles om dessa utgingo från axelspetsens 
midt, då funnos vigtiga skäl för antagandet af en dylik 
hypothes. 
Vill man nu söka en förklaring för denna egendom¬ 
liga nyskottsbildning, torde den åtminstone delvis ligga 
