Göteborgstraktens Salix- och Rosa-Hora. 
85 
edit. II 1828 pag. 149, Mant. III 1843 pag. 39, Botan. 
Not. 1844 pag. 15 och 84, Bot. Not. 1845 pag. 153 och 
Summa Yegetab. 1846 pag. 173. Nästan på alla dessa 
ställen förklarar han, att inodora står närmast canina 
och ingalunda kan anses som en form af rubiginosa. 
Synnerligt kraftigt gör han detta i Not. 1844; — men 
tyvärr finner man raka motsatsen 1845. Slutligen i Summa 
Veget, synes han ångra åsigterna af 1845 och återgår till 
den ursprungliga. Frågan är nu: tillhör R. scleroph. 
Sch. canina eller rubiginosa, är den nu mera såsom ino¬ 
dora ansedda från Bohuslän och Halland en form af 
canina eller rubiginosa, och är Fries’ beskrifning på ino¬ 
dora sådan, att den träffar in på sclerophylla ? På den 
första af dessa frågor svarar jag, att scleroph. ovilkor- 
ligt står vida närmare canina än rubig., på den andra, 
att nu gängse inodora är en form af rubiginosa, och på 
den tredje, att Fries’ beskrifning i Novit. 1814 och isyn¬ 
nerhet den i Bot. Not. 1844 pag. 84 är fullt tillämplig 
på sclerophylla. Då den senare är synnerligen upply¬ 
sande, må den här återgifvas. ”Ifrån R. rubiginosa, med 
hvilken den (inodora) af en del förf. blifvit sammanförd, 
skiljes den väsendtligt och såväl habitus som öfriga ka¬ 
raktererne ställa den närmast intill R. canina. Den har 
nemligen liksom denna senare långa upprätta *) stammar 
och ingalunda den täthet i växtsätt, som rubiginosa. Glan- 
delhårigheten äfvensom lukten är efter väderlekens be¬ 
skaffenhet mer eller mindre märkbar; alla taggarne äro 
krökta, bladskaften tätt glandelhåriga och bladen lång- 
dragna till formen med serraturema vettande åt bladets 
spets, ej utstående som hos rubiginosa. Blomskaften kon¬ 
stant glandelfria och glatta; blommorna små, i knoppen 
och strax efter utvecklingen blekröda, men efter hand 
hvita. Frukten rundad, läderaktig, med utstående ej till- 
bakaslagna foderflikar.” 
*) Cursiveringen af mig. 
