94 
A. P. Winslow. 
R. tomentosa Sm. Typisk tomentosa torde i Sverige 
vara ganska sällsynt. Af mina talrika explr förklarade 
Sir Baker endast en från Göteborgstrakten och en från 
Oroust (denna utmärktast!) såsom typisk tomentosa Sm. 
Denna har äggrunda-lancettlika, mjukludna, spetsiga blad, 
långskaftade, utdragna eller äggrunda, tätt glandulosa 
nypon och mer eller mindre flikiga sepala. 
Tomentosaformerna har jag i allmänhet funnit väl 
och lätt igenkänliga. Utom genom hårda, läderar tade 
nypon med utböjda sepala, karakteriseras de genom blad, 
som i regel sakna glandler på undre sidan (se ofvan om 
mollissima), samt genom smalare, finare och mera djup¬ 
gående tänder, som vanligtvis äro rigtade mera framåt 
än hos mollissima. Till blomningstiden skilja de sig äfven 
från hvarandra; tomentosa börjar blomma först, sedan 
mollissima är nästan alldeles utblommad. 
R. toment. var. subglobosa Sm. är den allmännaste 
formen. Den har i allmänhet hufvudformens habitus och 
kännetecken; men nypouen äro klotrunda och bladen van¬ 
ligen något bredare än hos hufvudformen. 
Dessutom eger jag åtskilliga andra former af villosa- 
gruppen. Men då jag ännu ej varit i tillfälle att egna 
dem ett längre studium, skall jag här för tillfället lemna 
dem åsido. 
Då Rosorna torde variera efter lokalens beskaffenhet, 
vill jag upplysa, att de allra flesta hafva vuxit på under¬ 
lag af urbergsformation, och att alla varit utsatta för 
obehindrad inverkan af vind och sol. De yttre vilkoren 
hafva således varit desamma för alla; lokala förhållanden 
kunna således icke hafva utöfvat något specielt inflytande 
på karaktererna. 
Genom ofvanstående — samt i Notis. N:is 3 och 4 
för 1879 — hår jag fullgjort ett af de mål, jag föresatt 
mig — ”hvilka former hafva vi i trakten af Göteborg?” 
— Återstår det andra: ”hvad värde hafva dessa former; 
äro de verkliga arter, eller blott varieteter, former af 
