100 
P. W. Strandmark. 
dettas axillarknopp, och af dess båda första blad, som 
intaga en transversell ställning i förhållande till c, be¬ 
finner sig det första framåt mot B, så att knoppen k är 
antidrom med blomman i vecket af bladet b. Skulle c 
antingen ensamt eller jemte b vara fertilt, är det således 
denna knopp som kommit till utveckling. Knoppen k 
kan ej vara spetsen af den lilla axeln, ty i så fall skulle 
dess blad fortsätta den tvåsidiga ställning bos a, b, c. 
Det skulle vara en ej ringa egendomlighet i afse- 
ende på bladställningen bos Empetrum , om, såsom Eichler 
och Buchenau anse, de allmänna blomskaften hade två- 
sidigt anordnade blad, medan de vegetativa grenarnes 
blad äro anordnade i teml. regelbundna 5-taliga alter¬ 
nerande kransar eller i (ofta 2 / tl ) spiral. Bedan innan 
Eichler offentliggjort sin tolkning af ifrågavarande blom¬ 
ställning, hade jag genom noggranna undersökningar öf- 
vertygat mig om, att genom antagandet af en tvåsidig 
anordning af skärmbladen på de allmänna blomskaften 
de många variationer, som vid olika blomställningar an¬ 
träffas, icke kunna på ett öfverensstämmande sätt förkla¬ 
ras. Framträdandet af Eichlers åsigt gaf mig anledning 
att återtaga dessa undersökningar, som endast bekräftat 
min redan fattade mening. Genom framläggandet af 
några af de talrika diagram, som jag vid olika tillfällen 
uppgjort, skall denna åskådligast framställas. I förväg 
må anmärkas, att Eichlers påstående, att axeln i vinkeln 
af B alltid skulle vara spårlöst försvunnen, när blomman 
tillhör bladet b, knappast kan anses berättigadt, då dess 
förmåga att frambringa ännu ett eller annat blad måste 
för andra fall (jmf. Bliithendia, p. 405) antagas. 
Vid diagrammen 3—14 är beteckningen följande: B 
är örtbladet, i hvars veck blomställningen befinner sig, 
a, b, c .. .. bladen på det allmänna blomskaftet, a och b 
dess förblad, punkten betecknar dess spets; blommornas 
förblad äro båda betecknade med a, då det ej åsyftas 
att angifva deras inbördes ålder; af blommans blad äro 
