Blomställningen hos^Empetrum nigrum L. 
103 
ningarne äro lemnade åsido. Man finner att c faller 
snedt framåt intill a, d mot den hela blomställningen 
bärande stammen, e snedt framåt intill b o. s. v., en 
ställning som hos dikotyledonerne såväl vid blad- som 
blomknoppar är den vanligaste, för den händelse att de 
båda förbladen konvergera mot grenens bakre sida, hvil¬ 
ken konvergens likväl i förevarande fall ej i det utveck¬ 
lade tillståndet kan iakttagas. 
En jemförelse med de vegetativa axlarne visar full¬ 
komligt samma ställning af deras första blad. De båda 
transversella förbladen sitta oftast på olika höjd, så att 
deras ålder med säkerhet bestämmes; och faller tredje 
bladet snedt framåt intill första förbladet, det fjerde mot 
stammen o. s. v. Att denna öfverensstämmelse är ett 
ytterligare bevis för riktigheten af den föregående fram¬ 
ställningen torde kunna antagas, och förefinnes således 
hos Empetrum ej den egendomlighet, som skulle bestå 
deruti, att axlar t. o. m. af samma ordning, neml. de 
vegetativa grenarne och de allmänna blomskaften, egde 
en helt olika bladställning. 
Det må vidare framhållas, att på det tredje slaget 
axlar som växten eger, neml. de enskilda blomskaften, 
intaga de trenne foderbladen till blommans förblad en 
ställning, som är i närmaste öfverensstämmelse med för¬ 
hållandet vid de två andra slagen axlar, i det 2 foder¬ 
blad falla mot blommans speciella skärmblad och det 
tredje mot den blomman bärande axeln. Beträffande slut¬ 
ligen platsen för blommans första och andra förblad, så 
äro Eichler och Buchenau af olika mening, såsom redan 
är anfördt och Figg. 1 och 2 visa. Egna undersökningar 
hafva öfvertygat mig om svårigheten att bestämma för¬ 
bladens ålder i deras utbildade tillstånd, och fodrets 
knoppläge är ingalunda så konstant, att det lemnar säker 
ledning. Liksom i analoga fall vid i spiral ordnade gre¬ 
nar, torde äfven här poikilodromi vara rådande. 
