150 
K. J. Lönnroth. 
blommornas beskaffenhet närma den tillj A. vulgaris , 
under det den i formen på inllorescensgrenarnes blad 
och blommornas färg erinrar om A. Absinthium. 
Med utväljandet af de vigtigaste karaktererna har jag 
för denna art uppställt följande diagnos: 
A. Stelleriana Besser (i Bull de la Soc. des Nat.^de 
Mose. \ III. pag. 79, t. 5), Piefugium bot., tab. 203. Hela 
växten hvit, filtluden; stam nedtill vedartad och nedlig- 
gande; blombärande grenar uppstigande; stjelkblad] till 
större delen djupt parklufna, med breda, aflånga och|trub- 
biga flikar; infiorescensgrenar, talrika styft upprätta, enkla 
eller de nedre grenade, bildande en sammansatt, rikt för¬ 
grenad blomställning; blomhufvud stora, vidgadt äggfor- 
miga, långt skaftade af bladiga, slutligen styft upprätta 
skaft; holk hvitullig. slutligen nästan urnelik, de yttre 
fjällen örtartade, bredt ovala, kortare än de inre, 
hinnaktiga fjällen; blomfäste stort, halfklotformigt, glatt, 
2}. Aug.—Okt. g blr. (x) 
Muf vud formen af Arabis arenosa Scop, funnen 
i Sverige. Af K. J. Lönnroth. 
Att icke blott den af Prof. E. Fries i Mantissa tertia 
beskri fna forma borealis af ofvannämnda art, utan äfven 
dess hufvudform, sådan den enligt Kochs synopsis före¬ 
kommer i Tyskland, är inhemsk i vårt land, torde kunna 
inhemtas af följande beskrifning på exemplar, hvilka af 
skolynglingar tillhörande Kalmar allmänna läroverk in¬ 
samlats dels i en hage vid Kimramåla uti Kråksmåla 
socken af Småland och dels vid Farhult i närheten af 
Helsingborg. 
Caulis gracilescens, subsimplex, 14—28 cm. longus, 
aphyllus, scapiformis vel rarius uni-bifolius, inferne pilis 
densis, simplicibus, patentibus hirsutus, superne ( i. e. in 
inflorescentia) glabriusculus; folia radicalia dense rosulata, 
utrinque pilis 2—3-furcato-ramosis dense hirta, lanceolata, 
acuta, sublyrato-runcinata, (interdum interrupte) pinna- 
