156 
O. Nordstedt. 
S* cæspitosa från Grönland: 5 sep., 3 pet., 7 stam.; 5 
sep., 4 pet., 11 stam.; hos f. densa från Finshö: 4 sep., 
4 pet., 8 starn.; 5 sep., 5 pet., 10 stam. Ståndare och 
kronblad tillhopa kunna således hos dessa former bilda 
antingen 2 eller 3 kransar. 
På grönländska ex. af. S. cæspitosa , tagna af S. Berg¬ 
gren, fann jag i en årsgammal kapsel ett par qvarsittande 
frön, som på en del af sin yta hade små runda knölar 
(sådana som hos S. nivalis Lge); på unga ej mogna frön 
däremot sågos dylika knölar öfver större delen af fröets 
yta, liksom hos S. nivalis Lge. F. laxa och densa från 
Dovre ha småknöliga frön liksom också formen från Bi- 
panes. Hos f. densa från Dovre liksom hos S. cæspitosa 
från Grönland (både på ex. och Vahls hg.) skjuter blom¬ 
skaftet oftast ut ofvan bladen något litet; på ex. från Bi- 
panes äro blomskaften stundom 9 m. m. långa och så¬ 
ledes rätt betydligt utskjutande. 
Mig förefaller det rättast att förena S . nivalis f. densa 
med S. cæspitosa (Vabl) Lge; men som Lindbloms namn 
(1838) är äldre än Vahls (1840), bör L:s namn föredragas. 
Dovreformen liksom den från Bipanes kunde då kallas a 
glabra och den grönländska f. glandiäosa; båda under det 
gemensamma varietetsnamnet : cæspitosa. S.nivalis Lge tinge 
då hafva ett nytt namn, hvartill kunde tagas Berggrens (in 
sched.): var laxa , med f. glabra och f .glandiäosa. Om denna 
sistnämnda var. bör betraktas som egen art eller ej, anser 
jag för min del ännu tvifvelaktigt ; för att afgöra detta bör en 
noggrannare undersökning verkställas i naturen. Detta 
mitt tvifvel förökas af den omständigheten, att Sagina saxa¬ 
tilis Wimm, på Dovre uppträder i 2 former, en f. laxa och en 
f. densa (enligt ex. tagna af A. Falk); men hos dessa är 
skillnaden icke så starkt utpreglad som ofta hos S. nivalis. 
Stud. B. Jungner har meddelat mig följande om 2 af 
honom tagna nya former: 
Linnæa borealis L. var. sulphur escens n. v. 
