Polymorfa slägten. 
171 
af ur den växlande mångfalden godtyckligt urskilda former 
gifva en ungefärlig öfversigt af variationskretsen ? Exi¬ 
stera med andra ord de floristiska typerna, slägten arter 
o. s. v., verkligen i naturen eller endast för vår föreställ¬ 
ning? Det ser ut, som om det senare alternativet vore 
den allmännast omfattade åsigten. Det är med en slags 
medlidsam skepticism, livarmed många, kanske de flesta 
botanister emottaga h varje ny publikation af studier öfver 
Bosce, Bubi , Hieracia o. dyk Och detta är ej heller under¬ 
ligt, om man betänker, hur liten öfverensstämmelse råder 
mellan den ene och andre forskarens åsigter om de sär¬ 
skilda arternas begränsning, bestämning och benämning, 
hvilket synes visa, att trots det ytterst betydliga ned¬ 
lagda arbetet föga vunnits af verkligt objektiva resultater. 
Till samma åsigt torde äfven ej så litet bidragit ett allmänt 
— darwinistiskt åskådningssätt utan närmare ingående 
i de verkliga darwinska principerna; ty af dessa följer, 
såsom Darwin sjelf utvecklat, att naturen på alla punkter 
måste sträfva till differentiering, att således en kaotisk 
växling af former endast är tänkbar på enskilda punkter 
och såsom ett öfvergångstillstånd. 
Då denna fråga alltid för mig haft ett synnerligt in¬ 
tresse, har jag under mina snart i två decennier fortsatta 
studier af åtskilliga både fanerogama och kryptogama 
grupper ständigt haft dess besvarande till ögonmärke, 
och resultatet har blifvit den bestämda öfvertygelsen, att 
distinkta typer öfver allt existera, än stående mycket nära, 
än längre från hvarandra; dermed vill jag dock ej påstå, 
att sådana verkligen förefinnas öfver allt, hvarest en stor 
mångformighet förledt författare till uppställande af arter, 
ty visserligen kan en stark variation förefinnas utan att 
någon verklig differentiering börjat eller åtminstone hunnit 
leda till något verkligt fixerande af typer (t. ex. Capsella , 
Caltha palustris , Festuca rubra , Bosa canina och villosa *). 
*) Det är mig nämligen oaktadt allt bemödande omöjligt att som 
verkligen fixerade typer erkänna sådana, af rodologer t. o. m. som 
