174 
S. Almquist. 
en sådan tjusningskraft, och det oaktadt de långsamma 
och osäkra resultat forskningen här mer än på andra 
håll gifver. — Jag kan här ej underlåta att anmärka, 
hur enligt denna min, jag vågar säga, erfarenhet det verk¬ 
ligen låter sig i naturen uppvisa exempel på de olika 
utvecklingsstadierna i den formalstringsprocess, hvilken 
enligt principen om det naturliga urvalet ledt till den 
organiska verldens uppdelning i skilda arter: 1) variation 
utan differentiering (ex. Capsella ); 2) börjande differentie¬ 
ring (ex. Hier, rigidum sensu lat., Calam. phr ag mit oides, 
Carex acuta, Hosa canina); 3) nära genomförd differentie¬ 
ring, der ur variationernas kaos framgått antingen längre 
från hvarandra stående typer med qvarstående mellanfor¬ 
mer (ex. de flesta Car. distigmaticœ), eller ytterst tättstå- 
ende typer utan mellanformer (ex. Calamagrostides helophilœ , 
formerna af Hier, murorum, îÿd\i-poce. 
Men om så verkligen är förhållandet, att äfven de 
mest kaotiska grupper erbjuda specialforskaren distinkta 
typer, hvarpå kan det då bero, att på ett område, der ett 
så ofantligt arbete blifvit nedlagt, forskningen ännu ej 
vunnit säkra resultater, ja på vissa punkter som i slägtet 
Hieracium ej ens om jag så får säga fått fast fot under fot¬ 
terna? Till en del beror nog detta på sjelfva arbetets 
beskaffenhet, hvilket i synnerhet der grupperna äro mera 
omfångsrika, såsom Bubi och Hieracia, är synnerligen be¬ 
svärligt och tidsödande samt, hvad värre är, så i saknad 
af objektiva hållpunkter, så beroende af forskarens sub¬ 
jektiva ”blick”. Men hur svår en uppgift än är, så är väl 
för nutidens högt uppdrifna naturvetenskapliga forskning 
snart sagdt hvad som hälst lösligt, om man blott finner 
den rätta metoden; jag tror också, att en felaktig metod 
bär skulden derför, att mycket arbete på här ifrågava¬ 
rande område gifvit så föga tillfredsställande resultater. 
I äldre tider var för de flesta botanister herbarieforsk- 
ningen hufvudsak, ja för mången nästan allt. Då isynnerhet 
med äldre herbariers ringa omfång och ofullkomliga konser- 
