Poîymorfa sl ästen. 
I rr r 
( 5 
'vering omöjligen någon öfversigt öfver hela rikedomen af 
former, knapt någon verklig kännedom af enskilda, kunde 
vinnas, kom allt att bero på bear betarens godtycke. Anslog 
honom någon särskild form, så blef denna såsom en ”forma 
insignis” uppstäld som art ocli diagnosticerades genom att 
så godt exemplarens tillstånd medgaf, angifva hvad man 
traditionelt ansåg såsom ”characteres primarii”, under det 
öfriga former såsom ”ignobiles” enligt dessa karakterer 
fördelades påjjde uppstälda arterna eller, om de ej passade 
in, alldeles lades å sido. Att på detta sätt kinkigare slägten 
ej kunde utredas, ligger i öppen dag. Numera är visser¬ 
ligen allmänt medgifvet, att forskningen inom svårare 
grupper måste grunda sig på studier i fria naturen. Men 
om också detta innebär ett betydligt framsteg, så bibe¬ 
hålla dock många forskare i liufvudsak samma eklektiska 
metod att fästa hufvuduppmärksamheten vid utmärktare 
former, under det de öfrige mer eller mindre förbises. 
Man har t. ex. på en resa funnit en vacker Hieracium- 
eller itøsa-form, hvilken till habitus och karakterer skiljer 
sig från alla som man förut känner; man diagnosticerar 
den i bästa fall på lefvande ex. och uppställer den som 
ny art. Men om man ej gifvit sig tid att undersöka, 
hvilka närstående former trakten kan hafva att uppvisa, 
hvilken säkerhet linnes i sjelfva verket för, att ej den funna 
formen endast är en märkvärdig ytterlighetsform af någon 
förut bekant, till hvilken en noggrannare undersökning af 
de försummade formerna kunde hafva uppdagat öfvergån- 
gar; eller om arten verkligen är ny, hur liten sannolikhet 
är det ej, att man på denna enda fläck funnit ens till¬ 
närmelsevis artens verkliga formomfång eller åtminstone 
dess mest typiska form, hvarförutan den uppstälda dia¬ 
gnosen omöjligen kan blifva riktig och derför måste blifva 
missledande för kommande foskare?*) Vore det då ej att 
*) Plit godt hithörande exempel erbjuder Hier, anfractum. Denna 
art urskildes i Femsjö af Prof. Tk. Fries, hvarefter den af E. Fries 
