Bidrag till knoppfjällens anatomi hos träd och buskartade växter. 
181 
sammandrag anföras såsom de väsendtligaste resultaten 
af mina undersökningar öfver knoppfjällens anatomi. I 
jemförelse med bladens vattenrika, starkt klorofyllhaltiga 
och tunn^äggiga väfnader äro fjällen relativt vattenfat¬ 
tiga, ej eller svagt klorofyllförande och stundom förande 
mer 1. mindre tjockväggiga celler. Detta kan uttryckas 
så, att hos knoppfjällen är väfnader nas cellqvalitet be¬ 
tydligt reducerad. I egenskap af skyddande organ skulle 
de ej draga någon fördel af bladens lifskraftiga, men öm¬ 
tåliga väfnader. Olikheten uti byggnad är sålunda be¬ 
tingad af olikheten uti funktioner. Denna för knopp¬ 
fjällen karakteristiska reduktion af cellqvaliteten fram¬ 
kallas af: 
1) sekretbildning (harts- och kristallafsöndring), 
2) sklerenkymbildning 1. sklerotisk förtjockning, 
3) korkbildning. 
I vissa fall äro dessa förhållanden mindre framträ¬ 
dande, då cellqvalitetens reduktion är obetydlig. 
Vid jemförelse med bladens anatomi framställer sig 
den frågan: finnas några mot de centriska bladen sva¬ 
rande centriskt byggda fjäll? De undersökningar, jag 
gjort i detta afseende besvara frågan nekande så till vida, 
som ej någon konstant och utpreglad centrisk typ finnes 
bland fjällen. En centriskhet hos dem vore onaturlig till 
följd af deras egenskap att vara tätt tilltryckta till knop¬ 
pen, då deras båda sidor utvecklas under olika förhållan¬ 
den. Så äro t. ex. fjällen hos Abies skarpt bifaciala, ehuru 
bladen äro centriska. En antydan till centriskhet före¬ 
kommer dock hos Podocarpus Totara och Cephalotaxus 
Fortunei. 
För det tredje afviker fjällens inre byggnad från bla¬ 
dens genom typisk frånvaro af palissad- och svampparen- 
kym, i det att de stammens båda barklager motsvarande 
väfnaderna blifvit bibehållna uti sitt ursprungliga till¬ 
stånd. Detta förhållande är påvisadt af Prof. Areschoug. 
Såsom material för mina undersökningar har jag be- 
