Några. af de i Sverige befintliga Linnéanska håndskrifterne. 
5 
låtenskapen, hvaribland, såsom bekant, funnos Linné patris 
boksamling och handskrifter. — Uti samme Acrels pre- 
sidii tal i K. Vet. Akad. d. 10 Aug. 1796 ”om Läkare¬ 
vetenskapens grundläggning och tillväxt vid rikets älsta 
lärosäte ”återfinnas p. 138 dessa ord: ”ibland dess (Linnæi 
patris) första Lärospånor äro en del Florse, som ibland 
handskrifterna ännu finnas: Flora Uplandica är ibland de 
älsta” samt pag. 163 : ”1 Handskrifter lemnade han ej nå¬ 
got, som ej af trycket blifvit utgifvit, medan han lefde, 
utom några ungdoms Försök, dels uti Botaniken, såsom 
Flora TJplandica etc.” 
Någon särskild Flora Upl. af Linnæus kunde knap¬ 
past komma i fråga, då hans gynnare Olof Celsius d. ä. 
i K. Vet. Soc.:s Acta för år 1732 p. 9—14 lät införa sin 
”Plantarum circa Upsaliam sponte crescentium Catalogus ” 
hvartill fogades ett tillägg i K. Vet. Akad:s Handl, för år 
1740 pag. 299—302. — Jfr ock Linnæi företal till Flora 
Lapp. och Hortus Uplandicus här nedan. 
Om denna sist anförda gissning besannas, befinner sig 
under namn af Flora Uplandica ett ex. af Hortus sive 
Adonis Uplandicus uti Linnean Society i London bibliothek. 
Oafsedt såväl denna, som ock frågan om Linnæus 
verkligen utarbetade en Adonis Uplandicus eller endast 
ändrade titeln, återstår alltid, att hans Hortus Uplandi¬ 
cus synes hafva framträdt i åtminstone 3:ne handskrifna 
upplagor, nemligen: en d. 29 Julii 1730, en före Julii och 
slutligen en uti December månad år 1731. 
Den först nämnda egdes af Schreber och är väl an¬ 
tagligen densamma, som omtalas i brefvet till Stobæus. — 
Om den tredje skulle måhända den gissning kunna vågas 
att den lades till grund för den disputation (Hortus Up- 
saliensis) *), som under Linnæi præs. försvarades pro exerc. 
d. 16 Dec. 1745 af S. Nauclér. 
*) Att Linnæus under samma namn år 1748 sjelf utgaf ett särskidt 
vidlyftigare arbete torde få anses bekant. 
