Smärre notiser. 
43 
sådana de förekomna ute i naturen i sina olika utveck¬ 
lingsstadier; hans skrifter i den speciella botaniken röja 
öfverallt spår af naturstudier ocli väckte hos mången hågen 
för liknande undersökningar. Utgifvandet af Herbarium 
normale fortsatte han in i sena ålderdomen. 
Af hans talrika arbeten öfver svamparne vilja vi här 
endast påpeka: Systema mycologicum 1821 och 1829, Elen¬ 
chus Fungorum 1829, Epicrisis syst. mycoL 1838, Nov. 
Symbolæ Mycologicæ 1851, Monographia Hymenomycetum 
1863, Sverges ätliga och giftiga svampar, Icones selectæ 
Hymenomycetum nondum delineatorum. Såsom bevis på 
hans allmänt erkända stora rykte som mycolog, kunna vi 
framhålla att prof. de Bar y, som själf är en framstående 
mycolog, i en anmälan af Fries’ Epicrisis sy st. mycol. ed. 
II, som utkom då förf. fyllde jämt 80 år, säger att en 
kritik af hela arbetet skulle knappast någon af hans sam¬ 
tida, förutom förf. själf, kunna lemna, ty endast han kän¬ 
ner Hymenomyceternas stora område i hela dess utsträck¬ 
ning. — Hans Lichenographia europæa reformata fl 831) 
belönades af Vetenskapsakademien med Linnéanska större 
guldmedaljen. 
I synnerhet genom sina Botaniska Utflygter förstod 
han att genom sitt språk och framställningssätt tala till 
en större allmänhet och förmå den för en stund dröja vid 
intressantare episoder i växternas lif och historia. Till 
ledamot af Svenska Akademien invaldes han 1847. 
När Lindblom 1839 började utgifvandet af Botaniska 
Notiser, inledde Fries dem med en uppsats öfver Vårens 
antåg och har sedan lemnat mångfaldiga bidrag till dem. 
Hvem af oss yngre botanister har ej med nöje lyss¬ 
nat till den reslige gråhårige och älsklige åldringens 
skildringar af hans botaniska exkursioner för mer än 50 
år sedan, så lifligt framstälda som hade de ägt rum i 
går. Nu få vi ej mer lyssna därtill. Hans skrifter tala 
dock fortfarande. Frid öfver hans minne! 
