Om Linnæa borealis L. 
53 
de närmast högre enheter af hvilka växtkroppen är sam¬ 
mansatt, nämligen grenarne 1 ). Hvarje gren är hos Linnæa 
normalt bildad af ett enda slag af årsskott och då så är, 
bör grenen i sin helhet lämpligen kunna betecknas med 
samma epitet som de densamma sammansättande årsskot¬ 
ten. Af grenar urskilje vi sålunda hos Linnæa trenne 
slag, nämligen föryngrings-, assimilations- och fruk- 
t if i ka tio n s-grenar. De af första slaget äro, såsom af 
det förut sagda framgår, monopodier, och utmärka sig 
framför de öfriga genom en synnerligt stark längdutveck¬ 
ling. Hos en fullkomligt normalt, utan någon störande 
yttre inflytelse utvecklad Linnæa-individ torde inga sådana 
grenar finnas. Sjelfva hufvudstammen torde hos denna 
vara den enda del af växten som bildas af monopodialt 
radade föryngringsårsskott. Att jag ej med visshet kan 
afgöra huru härmed förhåller sig beror derpå, att, såsom 
ofvan nämndes, Linnæas utvecklingshistoria under åren 
näst efter växtens första ännu ej är mig bekant. Ute i 
naturen har jag emellertid aldrig funnit någon Linnæa- 
individ af ofvan angifna idealiska enkelhet, 2 ) utan har 
jag hos alla af mig undersökta exemplar funnit visserligen 
ej talrika, men dock alltid flere grenar af nu ifrågava¬ 
rande slag. —• Afven assimilationsgrenarne äro monopodier, 
men de skiljas lätt från föryngringsgrenarne genom den 
ringa längden af de årsskott, af hvilka de äro samman¬ 
satta. — De fruktifikativa grenarne åter äro (då de inne¬ 
hålla mer än ett årsskott) rena sympodier. Den på det 
äldsta årsskottet under dettas första år befintliga, förut 
omtalade, laterala inflorescens- eller rättare blandade 
J ) Hvar och en vet, att en del grenar finnas, som äro rent iden¬ 
tiska med årsskotten, nämligen de som ej äro mer än ett år gamla; 
och att den gifna indelningen kan användas på dem är ju sjelfklart. 
2 ) Att i det fria träffa en individ, som ej varit utsatt för någon 
slags stympning (vare sig af menniskor eller djur) och som sålunda 
kunde visa växten i dess fullt normala och ostörda utveckling, synes 
mig efter den erfarenhet jag eger knappt vara möjligt. 
