54 
Y. B. Wittrock. 
knoppen har andra året utvecklat sig till ett nytt frukti- 
tikativt årsskott, som bildat en lateral fortsättning af det 
förstas nedre, persistenta del; och på detta sätt kan det 
hafva fortgått (efter livad jag hittills varit i tillfälle att 
iakttaga) ända till fyra år. Sympodiet kan således inne¬ 
sluta i sig delar af ända till 4 årsskott. Fruktifikativa 
grenar af en med den nu ifrågavarande likartad utveck¬ 
ling synas vara långt ifrån allmänna. Sådana förekomma 
dock, enligt hvad af F. W. C. Areschoug ?) påvisats, åt¬ 
minstone hos ännu en svensk växt, nämligen hos Betula 
verrucosa Ehrh. Hos denna är det de fruktifikativa gre- 
.nar, som bära (eller burit) de honliga skenhängena, som 
lyda en likartad utvecklingslag 2 ). (Forts.) 
*) Uti ”Beiträge zur Biologie der Holzgewächse”, sid. 7 och 77 ; 
tryckt i ”Lunds Universitets årsskrift” Tom. XII, 1877. 
2 ) Med afseende på de olika slag af grenar, som hos flertalet 
träd och buskar kunna och böra urskiljas, hafva olika författare fram¬ 
ställt olika meningar. Th. H artig skiljer i ”Lehrbuch der Pflanzen¬ 
kunde in ihrer Anwendung auf Forstwissenschaft; Erste Abtheilung, 
Vollständige Naturgeschichte der forstlichen Kulturpflanzen Deutsch¬ 
lands”, 1851, mellan hvad han benämner ”Kurztriebe” eller ”Brachy- 
blasten” samt ”Längentriebe” (se 1. c. sid. 176 jemnförd med sid. 39). 
Skilnaden dem emellan finner han, såsom benämningarne angifva, i 
deras så olika starka längdutveckling. Såsom pregnanta exempel på 
”Brachyblasten” framhåller han de bekanta korta, örtbladbärande gre- 
narne hos lärkträdet och boken. A. Wigand, som i ”Der Baum” 
utförligt behandlat trädens och buskarnes morfologi och biologi bibe¬ 
håller i det väsentliga Hartigs indelning, dervid dock införande nya 
benämningar. Hartigs ”Brachyblasten” benämner han ”Stauchlinge” 
och Hartigs Längentriebe ”Kraftzweigen”; se 1. c. sid. 67. (Wigand 
skiljer skarpt mellan Triebe och Zweige, hvilket Hartig ej gör.) — 
F. W. C. Areschoug ger slutligen i sina innehållsrika ”Beiträge zur 
Biologie der Holzgewächse” en ny indelning af grenarne hos de tråd 
och buskar, der mer än ett slag af grenar förekomma. Då Hartig 
och Wigand lagt morfologiska karakterer till grund för indelningen, 
använder Areschoug hufvudsakligen biologiska. Såsom hufvudslag 
