Ora Deeember-floraii vid Upsala 1877.' 
61 
tarium , Viola tricolor ß arvensis och Stellaria media. Ett 
par arter visade dock eu ringare längdutveckling af stam¬ 
mens mellanleder än vanligt. Så JSonnea rosea, Sinapis 
arvensis, en del Capsdla-exem])\aY samt isynnerhet Draba 
verna. Hos denna sistnämnda hade stammens ”förkort¬ 
ning” nått sin höjd. Blomställningen befann sig der all¬ 
deles oskaftad, liksom nedkrupen i midten af örtbladro¬ 
setten. Vinterformen af D rab a verna bildade sålunda 
den mest typiska forma acaulis *). Att en sådan beskaf¬ 
fenhet hos stammen skall lända växten till nytta i kam¬ 
pen mot de ogynsamma yttre förhållandena är naturligt. 
Bihangsvis må nämnas, att en del högre sötvattens- 
alger vegeterade lifligt under förra hälften af december. 
Så var förhållandet med Oedogonium capillare (L.) Kiitz.' 
(hos hvilken till och med ett och annat nybildadt sper- 
mogonium och oogonium iakttogs) och ett par andra Oedo- 
gonium- arter; så med Vaucheria geminata (Y auch.) Walz, 
Cladophora fracta (Vahl) Kiitz. samt med Spir o gyra prin¬ 
ceps (Tauch.) Clev. Exemplar af den sistnämnda hafva, 
odlade inne, kopulerat i början af februari månad samt 
utbildat normala zygosporer. 
Literatur-öfversigt. 
Untersuchungen über die mekanischen Ursachen 
der Zellstreckimg. Von Dr. Hugo de Vries. Leipzig 1877. 
Den särdeles vigtiga frågan om sättet för och de 
närmaste orsakerna till växternas längdtillväxt har, som 
bekant, redan länge varit föremål för talrika växtfysiolo- 
*) Utan att taga någon nämnvärd skada af kölden under decem¬ 
ber och januari har Draba verna i detta utvecklingstillstånd öfver- 
vintrat. Den företer nu, den 18:de mars, alldeles samma utseende 
som i december. En gång, neml. strax efter midten af februari, då 
ihållande mildt väder inträffade, fann jag den ånyo med en del blom¬ 
mor öppna. * 
