Literatur-Öfversigt. 
65 
tränglighet för färgämnen o. s. v. Men om man genom 
alltför långvarig inverkan, 4 à 6 tim., genom upphettning 
eller oförsigtig uttvättning med vatten förorsakar dess 
död, kan man få se säcken helt plötsligt falla ihop i veck, 
blifva ogenomskinlig och liksom stelna, släppa igenom 
färgämnen och äfven själf därutaf färgas. Låter man där¬ 
emot inverkan ej vara längre än 2 à 3 tim., kan man 
med iakttagande af nödiga försigtiglietsmått genom ut¬ 
tvättning med rent vatten icke blott få organet att återgå 
till sin förra turgescens och längd, utan äfven — hvilket 
utgör ett det tydligaste bevis på salternas under för han¬ 
den varande förh. oskadliga inflytande på växtlifvet — att 
därefter tillväxa icke obetydligt under ett par dagars tid, 
något som isynnerhet hos rötterna är lätt att iakttaga, 
då de ju utan svårighet i vattenlösning vegetera längre tid. 
Detta redan i ock för sig anmärkningsvärda förhål¬ 
lande, erbjuder ur ännu en synpunkt ej ringa intresse, 
och det är såsom belysande det inbördes förhållandet 
mellan cellmembranen och dess protoplasmabeklädnad på 
insidan. Då man ju nämligen måste antaga, att det är 
från denna senare som membranen erhåller det för sin 
tillväxt nödiga byggnadsmaterialet, är man vanligen också 
böjd för det antagandet, att föreningen dem emellan måste 
vara särdeles fast, så att de ej utan skada för växtens 
lif kunna från hvarandra skiljas. 
Med stöd af ofvan anförda iakttagelser anser sig 
emellertid förf. befogad till den slutsatsen, att ifrågava¬ 
rande förening ej är någon annan eller intimare än den, 
som enbart genom cellsaftens tryck åstadkommes. 
Att inbugtning af membranen ej kan förorsaka någon 
del af förkortningen synes dels däraf, att med ofvan an¬ 
tagna saltlösningar sådana nästan aldrig annat än undan¬ 
tagsvis hos några kärrväxter förekomma och t. ex. med 
då så obetydliga, att ingen mätbar verkan däraf kan 
uppstå. Dels har förf. också genom en serie försök och 
bevis sökt ådagalägga, att hvarken denna eller imbibi- 
5 
