Literabur-Öfversigt. 
66 , 
tionen kunna vid ifrågavarande undersökningar utöfva 
sådana verkningar, att resultaten skulle därutaf till någon 
del bestämmas. 
Vi hafva således i ofvan beskrifne mätningar ett 
direkt angifvande af turgescensens storlek. 
I senare delen af sitt arbete öfvergår förf. nu till 
tillämpningen af de gjorda iakttagelserna på tillväxtfeno¬ 
menet, till det synnerligen vigtiga förhållandet mellan 
turgor och längdtillväxten. Genom en mängd lika sinn¬ 
rikt. uttänkta som noggrant utförda experiment har han 
kommit till det antagandet, att maximum för turgescensen 
i de flesta fall sammanfaller med den största partial till¬ 
växten, att de således till hvarandra stå i förhållande af 
orsak och verkan. Då näml. stället för den starkaste 
utvidgningen genom turgor i öfverensstämmelse med cel¬ 
lernas utbildning visat sig ligga något litet, vanligen 30 
mm., under vegetationspunkten, — därifrån spänningen 
småningom aftager både uppåt (fast i denna rigtning obe¬ 
tydligt) och nedåt, till dess den vid gränsen till de fullt 
utbildade och förtjockade cellerna nästan med ens upphör 
— och den olika graden af tillväxt därjämte visat sig 
underkastad samma locala växlingar, så synes förf. däri 
ett bevis gifvet för giltigheten af ofvan nämda först af 
Sachs framstälda teori, att cellernas uttänjning genom 
turgor är en af de vigtigaste faktorerna vid längdtillväxten. 
Denna sträckning skulle näml. förstora afstånden mellan 
”Nägelis molekuler 0 i membranen, och aflagringen genom 
intussusception af nya fasta delar därigenom underlättas. 
Således skulle t. ex. en i en saltlösning vegeterande rot 
tillväxa hastigare ju större turgor d. v. s. ju svagare den 
omgifvande saltlösningen vore, och tvärtom tillväxten i 
en starkare, turgor upphäfvande, lösning betydligt hämmas 
och aftaga, hvilket allt också, som bekant, är med verk¬ 
liga förhållandet öfverensetämmande. 
Till sist berör förf. i korthet turgorlösa organs sträck- 
barhet genom direkta sträckningsförsök; såsom man kunde 
