Literatur-öf versigt. 
101 
nationspunkt. Den kraftigaste bladutvecklingen inträder 
hos växterna i fuktigare luft förr än hos dem som vuxit 
i torrare luft. Från denna kulminationspunkt räknadt 
närma sig de öfre bladen åter mer de nedre till sin volum; 
men visa dock inflytandet af den mindre vattentillförseln 
(inom samma vegetationsperiod), beroende af det högre 
läget på stammen, näml. större rikedom på kärlknippen 
pr m. m. bladyta och mindre celler. 
5) Under for öfrigt lika vegetationsvilkor åstadkommer 
den fuktigare luften en större längd på stammen och 
rötterna. Dessas hela massa i friskt tillstånd är där 
mindre än hos den växt, som vuxit i torrare luft, men 
fått samma mängd af näringsämnen. Af nämnda massa 
kommer en större procent på rötterna hos växten i den 
fuktiga luften. 
6) Den fuktiga luften frambringar mera vattenrika 
organ ofvan jorden. 
Hos andra dikotyledona växter, hvilkas blad ha nät- 
formigt förgrenade kärlknippen och hvars celler vetta åt 
olika håll, framkallar en större förlängning i cellernas 
längdaxel en allsidig förstoring af bladet; det blir stun¬ 
dom icke längre utan bredare. 
Smaa biologiske och morfologiske Bidrag. Af 
Eug. Wakming. 7—17. (Bot. Tidsskr. 3 R. 2 B.). 
De små uppsatser, som här framläggas, innehålla 
åtskilligt beaktansvärdt och torde äfven af det skäl ej 
sakna betydelse, att de må hända kunna rikta uppmärk¬ 
samheten på en del ofta förbisedda förhållanden och mana 
till sjelfständiga iakttagelser öfver företeelserna i naturen 
omkring oss. 
Utom ett par redan förut *) i denna tidskrift refere¬ 
rade undersökningar öfver Trientalis europæa och rötter¬ 
nas ställning redogör förf. i detta arbete för adventiv- 
knoppbildning å rötter, några Primulaceers, Phyteumas, 
*) Årg. 1876 N:o 6 b. pag. 190. 
