Literatur-öf versigt. 
103 
af fröplantan öfvervintrande. Från de nedersta bladvecken 
på det ur denna knopp följande år framkommande blad¬ 
skottet utväxa långa utlöpare, på hvilka öfvervintrings- 
knopparne nu framkomma, utrustade med ofta flere, tjocka, 
på näringsämnen rika adventivrötter. Sedan hela den 
öfriga plantan bortdött och knopparne genom en vridning 
uppåt kommit att sitta på rötternas öfre ända, hafva vi 
således bildningar liknande öfvervintrings-organerna hos 
Ficaria och vissa Orchideer, blott med den skillnad, att 
de här utgöra axlar af tredje ordningen i förhållande till 
första årsskottet. 
Afven hos Cynanchum Vincetoxicum går första årets 
öfver jorden varande skott fullkomligt under- och öfver- 
vintringen verkställes af knoppar ur hjertbladens axiller, 
understödda af sidoknoppar. 
Så också hos Circæa men med betydliga modifika¬ 
tioner. Då näml. hos Cynanchum ur de öfvervintrade 
knopparne framväxa sympodialt förgrenade fleråriga rhi- 
zomer, utlöpa däremot hos Circæa-arterna redan första 
(gronings-) året långa, smala, förgrenade, underjordiska 
refvor, hvilka i sina spetsar bilda knoppar för kommande 
år. Dessa utlöpare äro också anmärkningsvärda genom 
de olikheter, som de hos de olika arterna, förete och 
hvarigenom C. intermedias ställning mellan de båda 
andra ännu ytterligare belyses. Då de näml. hos C. lu¬ 
te ti ana äro jämtjocka nästan ända ut i spetsen och lång¬ 
samt bortdöende bakfrån samt hos C. alpina trådsmala, 
i spetsen med ens uppsvällande till tjocka, fyrkantiga, 
knölar och intill dessa på en gång bortdöende, visa de 
hos C. intermedia en i ögonen fallaude sammanjämkning 
af dessa ytterligheter. Från C. alpinas skiljas de näml. 
genom sin ansenligare tjocklek och längre varaktighet, 
från C. lutetianas genom sina småningom uppsvällande 
något knöllika spetsar. 
Egendomliga underjordiska stammar, snarlika de hos 
nämda växter förekommande, har förf. slutligen också 
