Smärre notiser. 
131 
kommit i fråga om försumpningarnas uppkomst och förändringar. Tal. 
inledde sitt föredrag med beskrifning om ett torflager vid stranden af 
Torneå elf, som han jämte mag. H.t. Hjelt undersökt senaste sommar. 
I afsigt att fälla Paamajärvi sjö nära Turtola, hade man 1876 
graft en mindre kanal från ifrågavarande sjö till Torneå elf norr om 
sjöns naturliga utlopp i densamma. Vid 1877 års vårflöde hade en¬ 
ligt beräkning vattnet af egen kraft fortsatt utgräfningen och blottat 
en färsk profil af jordlagren ända till 3—4 famnars djup under ytan. 
Penna profil företedde några famnar från elfstranden följande utse¬ 
ende. Öfverst fans humusblandad sand (ett tunt under bildning 
varande lager, bärande tallskogens undervegetation samt fläckvis upp- 
odladt). Därunder utbredde sig ett tydligt skiktadt 2—5 fot tjockt 
lager af mera grof, tämmeligen ren sand. I detta lagers understa 
skikt funnos mycket tunna torflager. Småningom tilltogo dessa i 
mäktighet under det sandskiktena blefvo alt tunnare till dess slut¬ 
ligen ett 3—4 tum tjockt sandblandadt torflager följde. Af denna 
torf, hvilken hvilade på ett c. 8 fot mäktigt lager af alt finare, starkt 
sandblandad kärrmylla, togs ett prof, bland hvars beståndsdelar föl¬ 
jande kunde med lätthet särskiljas. Mest förekommo rottågor och 
bladfragment af Cyperaceer , CarexArukter, barkflagor och blad af 
Alnus incana, stamdelar af Equisetum, limosum och mossor (Hypn. 
giganteum , II. fluitans). Vidare förefunnos täml. mycket barr af 
Pinus silvestris, blad och hängefjäll af Betula alba, några blad af 
Betula nana, blad och knoppfjäll af Salices samt qvistar och bärskaft 
af någondera af Myrtillus-arterna. Därjämte innehöll torfven diverse 
andra dikotyledona bladfragment, bland hvilka ett af Potentilla tor- 
mentilla, och ett annat af Cassandra ccdyculata ännu kunde igenkännas. 
Också en väl bibehållen alkotte anträffades. Af största intresse 
i växtgeografiskt hänseende är Cassandra, hvilken i dessa trakter är 
synnerligen sällsynt *). 
Dessa fragment antyda med ganska stor bestämdhet på ett forn¬ 
tida skogskärr, hvilket genom elfvens starkare öfversvämningar, blif- 
vit förstördt och öfverlagradt af sanden, som nu bär endast torra 
och friska ståndarter med växtformationer, hvilka hafva intet gemen¬ 
samt med försumpningarna. 
*) Den påträffades ej als i trakten af Turtola och för öfrigt i 
granskapet af Torneå elf blott på ett ställe, näml. i Karunki kapell 
nära Hirstiö gästgifveri. 
Hjälpmedel vid studiet af diatoméer. För att rätt 
kunna bedömma, livad «om är art eller ej hos diatomé- 
