Om Sværmecellerne og deres Copulation. 
167 
fundet hos Trentepohlia lagenifeta (Hildebr.) t ), synes ikke 
at forekomme lios denne art. 
Naar Sværmecellerne havde begyndt at træde ud, 
saaes en Blære (Fig. 1 v) betydelig större end Sværme- 
cellerne, sidde fast udenfor, ved Siden af Udtrædelsesaab- 
ningen. Sværmecellerne komme ud ved Siden af Blæren, 
have ofte Cilierne fæstede ved den og anstrænge sig da 
saa meget for at komme lös, at de undertiden kunne 
rive Blæren ett Stykke med sig. Den indeholder næsten 
altid nogle smaa, runde Korn af samme Beskaffenhed som 
Cellindholdet og som vise Molekularbevægelse. Med Clilor- 
zinkjod trak den sig sammen og farvedes blaaagtig; den 
skulde fölgelig bestaa af Cellulose; rimeligvis er den det 
indre Lag af Cellevæggen, som afloser sig ved Sværme- 
cellernes Udtræden. Den er altsaa forskjellig fra den 
Gallertkugle som Hildebrand iagttog hos Trentepohlia la- 
genif era (Hildebr.) 2 ). Naar den havde ligget en Stund, 
oplöste den sig i det omgivende Vand. 
Sværmecellerne havde inde i sin Modercelle en eien¬ 
dommelig Form, hvad man let kunde se, naar de fleste 
vare traadte ud, de som bleve tilbage vare da tykke i 
Forenden og smalnede af bagtil (Fig. 1 g 1 ); undertiden 
vare de næsten rette, men i Regelen vinkelböiede eller 
krogformigt böiede. Denne Form beholdt de ogsaa efter 
at de vare traadte ud (Fig. 6), undertiden havde de en 
Oljedraabe hængende bagtil (Fig. 6 f, g) og svömmede 
da op og ned, frem og tilbage og gjorde alle muelige An- 
strængelser for at blive dette Vedhæng kvit. En Sværme¬ 
celle var lang og smal og bar en farvlös Flæk paa 
Midten (Fig. 7 a), men efterat have svömmet en Stund be¬ 
gyndte den at snöre sig af; den blev da delt i en stor og 
en liden, som hang fast ved en Traad (Fig. 7, b), den 
C Ueber ein Clifoolepus mit Zoosporenbildung. Von Dr. Hilde¬ 
brand. (Botanische Zeitung, N:o 13, 1861.). 
2 ) 1. c p. 82 o. 83. 
11 * 
