Ora groddbildningar hos de bladiga lefvermossorna. 
35 
spets en stor mängd groddkorn perlbandslikt förenade 
med hvarandra. Några fragmenter af blad, från hvilka 
dessa korn skulle uppstått, kunde ej upptäckas ens hos 
mycket unga knoppar, hvarför man väl torde få antaga, 
att kornen uppstått ur papiller på axelns spets. — Præ¬ 
parat linnes på Upsala bot. museum. 
2. Junger mania cœspiticia Lindenb. 
Redan Nees v. Esenbeck har utförligt beskrifvit de 
hos denna växt så ofta förekommande groddknopparne. 
Härvid må dock erinras, att de ej blott förekomma på 
nyskott under ”kalken”, såsom Nees uppgifver (1. c. I, 321), 
utan äfven och kanske alltid i toppen på hanstånden eller 
smärre grenar deraf, äfven som ej sällan på de sterila. 
Dessa knoppar äro nästan klotformiga, till färgen mörkt 
gröna eller svartaktiga, samt bildas af vani. två par myc¬ 
ket kupiga blad, mindre än de närsittande och frånstående 
stjelkbladen. Ej sällan visar sig två eller flera sådana 
knoppar i hanståndens spets. Knoppens blad, hvilka ej 
anfrätas af groddbildningen, omsluta ett mycket stort an¬ 
tal ovanl. små groddkorn. Någon gång anträffas äfven 
n. oskaftade groddknoppar i bladvecken straxt under frukt¬ 
svepet, beroende derpå att nyskottet afstannat i sin ut¬ 
veckling. 
Att här skildrade fall af groddknoppar ej blifvit i doc. 
Berggrens arbete omnämda, kan lätt förklaras deraf, att 
dessa mossor, såsom hos oss sällsynta, ej torde varit fö¬ 
remål för hans granskning. 
Med afseende på den olika formen och uppkomstsättet 
kunde således groddbildningarne hos de bladiga lefvermos¬ 
sorna indelas i 
1) Groddkorn enkla ■ eller tu-delade, förenade i löst 
sammanhängande massor , hvilka vid tryckning upplösa sig 
i peril) and slika, och förgrenade cellrader. Förekomma på 
bladens kanter eller i stjelkens spets hos många lefver- 
mossor. 
3 * 
