50 
Literatur- öfversigt. 
föreningarne utgöra det omedelbara byggnadsmaterialet, 
som, under ständig sönderdelning, af kolhydraten regene¬ 
ras och återfår, hvad det till väfnaderna afkimnat. Men 
huru försiggår nu denna sönderdelning, och hvilken eller 
hvilka äro de sönderdelningsprodukter, som företrädesvis 
genom en sådan regeneration utgöra en föreningslänk mel¬ 
lan de qväfvehaltiga och de qväfvefria beståndsdelarne i 
växtens cellinnehåll? 
Då man på kemisk väg med saltsyra, utspädd svaf- 
velsyra eller barytvatten under upphettning sönderdelar 
ägghvitartade ämnen, erhålles företrädesvis asparaginsyra, 
glutaminsyra, tyrosin och leucin jämte ammoniak. Förf. 
antager nu, att en snarlik sönderdelningsprocess äfven i 
växtens inre försiggår, och som bevis därpå anföres före¬ 
komsten hos växterna af just dessa sönderdelningsproduk¬ 
ter företrädesvis asparaginsyrans amid, asparagin. Visser¬ 
ligen har man på senare tiden i öfverensstämmelse med 
Pfeffer antagit densammas utbredning vara inskränkt 
till blott några få arter och groende frön, men genom nu 
föreliggande arbete har dess allmänna utbredning inom 
växtriket blifvit till fullo konstaterad, och därjämte äfven 
åtskilliga intressanta upplysningar om dess bildning ocli 
uppgift vunnits. 
Som reaktion på asparagin begagnade sig förf. af dess 
löslighet i absolut alkohol: snitten lades till ganska stort 
antal i sådan under ett täckglas, då vid afdunstningen 
kristaller af asparaginen och några andra i alkohol lösliga 
ämnen öfver alt mellan de båda glasen bildades. Oftast 
skildes den dock lätt från de öfriga genom sin kristall¬ 
form, men i tvifvelaktiga fall användes med framgång en 
lindrigt uppvärmd, fullt mättad, lösning af asparagin, 
som med lätthet upplöste de afsatta kristallerna utom na¬ 
turligtvis just asparaginens. Genom tillsats af ännu en 
droppe vatten kunde man dock ötvertyga sig om äfven 
dennes löslighet däri. 
Med användande af dessa metoder har förf., som sagdt, 
