Literatur-öfversigt. 
51 
lyckats påvisa asparaginens förekomst lios en mängd väx¬ 
ter, till en början i knopparne hos en del träd, t. ex. 
Syringa, Spiræa, Sorbus, Caragana, Sambucus, Lonicera, 
Alnus, Quercus, Pinus Larix m. fl. Något som härvid ganska 
snart ådrog sig lians uppmärksamhet, var dels den olika 
myckenhet, hvari den hos olika arter förefans, och dels 
den märkvärdiga växling, som äfven hos samma art ofta 
nog förmärktes. Undersökningarne anstäldes vintertiden 
på i vatten insatta qvistar, och det befans härvid, att ju 
längre dessa drefvos, desto tydligare blef reaktionen, ehuru 
den hos en del arter först efter längre tids drifning i 
mörkt rum kunde påvisas; och att ju kortare de afskurna 
styckena voro, desto tidigare och distinktare infann den 
sig — och detta utan afseende på de olika grenarnes och 
knopparnes morfologiska natur och utvecklingsstadium. 
Isolerade och på lämpligt sätt drifna knoppar visade sig 
till och med vara det allra lämpligaste undersökningsma¬ 
terialet, under det å andra sidan en dylik anhopning af 
asparagin äfven hos ej afskurna cjvistar blott genom inne- 
slutning, etiolering, i pappkapslar kunde åstadkommas. 
Förklaringen på dessa onekligen ganska egendomliga 
förhållanden var emellertid snart funnen och därmed äfven 
en bekräftelse på riktigheten af författarens antagande 
med afseende på asparaginens uppkomstsätt och ändamål. 
Antager man nämligen, att asparaginen å ena sidan upp¬ 
kommer genom sönderdelningen af proteinartade föreningar, 
men å den andra strax på kolhydratens bekostnad till 
sådana återföres, inses lätt. att en anhopning af aspara¬ 
gin endast är möjlig i det fall, då brist på lämpliga kol¬ 
hydrat uppstår. Då de i den afskurna qvisten befintliga 
qväfvefria ämnena förbrukats till knopparnes utbildning, 
måste således asparagin uppträda, och detta tidigare ju 
mindre grenen tagits, livarför vi också sågo den hos iso¬ 
lerade knoppar hastigast bildas. Med fasthållande häraf 
bör det ingalunda förvåna, att man under normala för¬ 
hållanden i en frisk växtdel, som har riklig tillgång på 
