Literatur-öfver.sigt. 
53 
i de små stamknölar, som liår ocli dår i bladvecken fram- 
kommo, fastän dessa ju alltid öfverflöda på qväfvefria nä¬ 
ringsämnen; här finnes visserligen kolhydrat i mängd men 
under form af olöslig och indifferent stärkelse, som ej är 
mägtig af regeneration förr än den först öfverförts till 
löslig glykos. 
Ja, det framgick af dessa experiment, att asparaginen 
är så utbredd, att man snarare får söka efter sådana 
arter, där den saknas, än som Pfeffer anföra den som in¬ 
skränkt till några få sådana. Utom de nämda träden 
uppräknar förf. nämligen ännu ett stort antal arter, där 
hän funnit den; bland andra Althæa, Geum, Galium, Ægo- 
podium, Cucurbita, Achillea, Urtica, Calla, Zea, Poa, Mnium 
m. fi. — kort sagdt, så många han närmare undersökt. 
Som hufvudresultat af alla dessa undersökningar fram¬ 
går således, att, så snart någon lifskraftig del hos en växt 
af en eller annan orsak lider brist på qväfvefria ämnen 
anhopas asparagin däri i alt större mängd. 
Detta skulle nu kunna tolkas på tvänne olika sätt, 
och förf. medger att, fastän tillräckliga skäl saknas, han 
dock såsom det enklaste och sannolikaste anslutit sig till 
det här ofvan nämnda. Lifsprocessen skulle således för¬ 
siggå uteslutande på ägghviteföreningarnes bekostnad, 
hvilka dock därvid sönderdelas till asparagin m. fl., som 
åter i sin ordning från kolhydraten upptaga de för en re¬ 
stitution till ägghvitesubstans behöfliga beståndsdelarne. 
Härmed hade man då också uppslaget gifvet till förkla¬ 
ringen af de protoplasm atiska ämnenas förflyttning inom 
organismen, något som ej vore möjligt med antagande af 
det andra alternativet. Man skulle nämligen ock kunna 
antaga, att kolhydraten voro de, som i vanliga fall före¬ 
trädesvis förmedlade lifsverksamheten, och att först, då 
dessa tagit slut, äfven qväfveföreningarne sönderdelades. 
Detta förklaringssätt synes dock, som sagdt, mindre san¬ 
nolikt och omnämnes därför blott i förbigående. 
I hvilket fall som helst, anser sig förf. hafva tillräck- 
