Strödda iakttagelser. 
Ill 
af skiljeväggarna”; de äro nämligen längs insidan full¬ 
komligt utan upphöjningar. Oriktigheten af nämnde upp¬ 
gift är så mycket påtagligare, som skiljeväggarna gå, ej 
till valvlernas midt, utan till deras kanter. Detta är så¬ 
ledes ännu ett hänseende af vigt, hvari fam. Balsaminen 
och Gcraniacen öfverensstämma. 
Geranium. Till den åsigt om fruktens beskaffenhet, 
som F. W. C. Areschoug framställer i Dübens handb. i 
Nat. fam. 2:dra uppl. p. 179, ansluter sig förf. helt och 
hållet. Till de bevis, som härför 1. c. anföras, kan läggas 
det, att de s. k. delfrukterna vid närmare aktgifvande 
visa sig vara, ej några ”delfrukter, som öppna sig på in¬ 
sidan”, utan valvler, fastän af en ovanlig form. Det är 
nämligen lätt att iakttaga, att frösträngen och således 
äfven fröfästet blir qvarsittande på den s. k. centralpe¬ 
lare, från hvilken ”delfrukterna” lossna. Men då fröfä¬ 
stet måste utgöra en del af fruktrummets inre vägg, så 
kan den från centralpelaren lossnande delen ej någonsin 
hafva bildat ett slutet rum, således ej heller utgjort nå¬ 
gon verklig delfrukt, utan den måste vara en del (om 
också den största) af fruktrummets vägg, hvilken skiljer 
sig från den öfriga delen. Men detta är just valvelns 
begrepp. — Att man i Geranii kapselfrukt trott sig finna 
en klyffrukt, torde bero derpå, att valveln, som tätt om¬ 
sluter fruktrummets enda frö, vid uppspringandet sliter 
detta lös från fröfästet och sålunda fortfarande håller det 
inneslutet, hvarigenom en skenbar likhet med en klyf¬ 
frukt uppkommer. 
Genom det om Impatiens och Geranium anförda an¬ 
ser sig förf. ha ådagalagt, att de från frukten hemtade 
karakterer, på hvilka man sökt skilja fam. Balsaminen 
och Geraniacen , i sjelfva verket ej existera, utan att en 
fullkomlig öfverensstämmelse mellan dem råder till fruk¬ 
tens grundplan. Möjligen skulle deremot inflorescensen 
kunna gifva en karakter. Åtminstone sitta hos Impati¬ 
ens blommorna i klase, hos de flesta Geranium-arterna 
