140 
V. B. Wittrock. 
ga varande slag voro biaxlarne mycket starkt utvecklade, 
under det att på samma gång hufvudaxeln (och de af 
denna uppburna bladorganen) var af fullt normal beskaf¬ 
fenhet. De båda biaxlarne voro hår, liksom hos det i 
fig. 21 af bildade skottet, af olika styrka, den kortare 
egande ett och den längre två öfvertaliga högbladspar. 
Figurerna 22, 23 och 24 framställa fruktifikations- 
skott med bildningsafvikelser af väsentligen samma, för- 
öfrigt temligen ovanliga slag. Hos alla tre har den ena 
af de båda biaxlarne genom regressiv metamorfos om- 
bildats till en rent negativ gren 1 ). Det i fig. 22 afbil- 
*) En särdeles fullständig öfvergångsserie från blombärande 
axlar till rent vegetativa sådana liar jag sett hos en monströs 
blomställning af Spiræa triloba L. (skänkt till Eiksmusei Bota- 
