198 
Smärre Notiser. 
Forfatteren viser dærnæst med Crucifererne som paradigma, 
hvorledes nektariets struktur kan variere hos en hel familie, hos 
en slægt [ Geranium , 14 arter ere studerede] og hos en art [Chei - 
ranthus Cheiri. Vinca minor ] . 
Heraf drager M. Bonnier nu følgende slutninger : 
1) At der altid er en ophobning af sukker, navnlig af saccharose, 
i nærheden af ovariet. 
2) At et sukkerholdigt væv ikke er indskrænket til noget bestemt, 
morfologisk element i planten. 
3) At nektariets struktur er meget variabel. 
I det fysiologiske afsnit af afhandlingen behandles derpå først 
de forskellige måder, på hvilke nektaren kan komme ud af ova¬ 
riet. Det påvises, at et nektariums sukkerproduktion står i direkte 
forhold til forskellige ydre omstændigheder: at den er afhængig 
af transpirationen; at sukkerstofferne ophobes mest på det tids¬ 
punkt, da ovariet har fuldendt sin vækst, men frukten endnu ikke 
begyndt sin. Efter befruktningen vandrer alt eller störste delen 
af sukkeret over i frugten eller frøene, efterhånden som disse 
vokse til, og bliver samtidig assimilabelt ved hjælp af et opløse¬ 
ligt gæringsstof. Hvis nektaren dråbevis har dannet sig uden på 
nektarierne, absorberes den igen. 
Som hovedresultat af hele dette store og smukke arbejde si¬ 
ger forfatteren, at nektariernes rolle ikke er at opfatte, som man 
hidtil har gjort, men man må antage dem for blotte reservenærings¬ 
beholdere. 
Det forekommer mig, at denne slutning er utilladelig; man 
erindre sig alle de tilfælde, hvor insektbestøvning er absolut 
nødvendig for planten, — skulde nektarierne der ikke være til 
mindste nytte for insekterne? Forfatteren er på sin vis temmelig 
ensidig, men det må ikke forhindre os i at anerkende hans for¬ 
tjenester af nektariernes studium. 
V. A. Poulsen. 
Smärre notiser. 
Lärda sällskaps sammanträden. 
Vetenskapsakademien d. 12 nov. Till intendent för 
den botaniska afdelningen och professor Bergianus kallade 
och antog akademien f. d. e. ord. prof. V. B. Witteock. 
