— 117 — 
заслуживаютъ болѣе подробнаго здѣсь разсмотрѣнія. 
Но я желалъ-бы только обратить вниманіе на то, что 
по Мильнъ-Эдварсу второй верхній коренной зубъ 
на внутренней сторонѣ снабженъ двумя зубцами, за 
которыми слѣдуетъ еще рудиментарная призма. Въ 
противоположность Мильнъ-Эдварсу, БлэііФОрдъ, 
изслѣдовавшій черепъ оригинальнаго экземпляра въ 
Парижѣ, приписываетъ этому зубу только два вну¬ 
треннихъ зубца, и то-же я нахожу на изслѣдованныхъ 
мною черепахъ. 
По Формѣ и строенію черепа мои экземпляры 
вполнѣ подходятъ къ изображеннымъ (табл. XIII, фиг. 
4—4 а) у Мильнъ-Эдвареа. 
Географическое распространеніе и образъ жизни. Ж. 
тапсіаппиз найденъ Н. М. Пржевальскимъ въ 
Гань-су, въ холмистой степи по рѣкѣ Чагрынъ-голъ 
и на альпійскихъ лугахъ хребта Южно - Тэтунгскаго. 
Тамъ и здѣсь полевка эта довольно обыкновенна и 
живетъ по рѣчнымъ долинамъ. Норы свои она дѣ¬ 
лаетъ горизонтально и неглубоко (отъ двухъ до че¬ 
тырехъ дюймовъ) подъ поверхностью земли, всего чаще 
въ сыромъ черноземѣ; отнорки идутъ во всѣ стороны. 
21 іюня 1872 года Н. М. Пржевальскимъ была 
поймана самка, въ которой находилось три почти со¬ 
вершенно развитыхъ молодыхъ. 
гакіегізіізсіі, шп аиГ сІепВаи бегзеікеп Ыег посіі паііег 
еііігио’еііеп. І)ос1і шбскіе іск поск кетегкеп, базз 
Мііпе-Ебдѵагбз іп ВеІгеіГ без гдѵеііеп оѣегеп Мо- 
Іагеп тіШіеіВ, бегзеіѣе Ъезііге аиГ зеіпег ІппепзеВе 
гхѵеі Капіеп, дѵеіскеп бапп посіі еіп гибішепіагея 
Ргізша Гоіці. Іт БецепзаИ ги біезег МіВкеіІиіщ Гйкгі; 
ВІапГогб, бег біе Огщіпаізскабеі біезег Агі іп Рагіз 
ипіегзисМ Паѣ, Гйг біезеп 2а1т пиг гдѵеі Іппепкап- 
Геп ап ппб тіі біезег Аіщаке зГіттеп аиск шеіпе 
8скабе1 йкегеіп. 
Іп бег Богт ипб іт Вайе без 8скабе1з зііттеп 
теіпе Ехетріаге шВ беп Ъеі Мііпе-Ебдѵагбз (аиГ 
ТаГ. XIII, %. 4—4 а) ак§’екіІбе1еп 8скабе1апзіск1еп 
цанг іікегеіп. 
беодгарНізсііе ѴегЬгеііипд ипб ЬеЬепзѵѵеіве. Ж. тап- 
сіагіпиз дѵигбе ѵоп К М. Рггедѵаізкі іп Бапззи, 
аиГ бег кіщеіщеп 81ерре Іалщз бет Еіиззе Тзска§туп- 
§о1 ипб аиГ беп Аірешѵіезеп бег 8йб-ТеГищ>’-КеПе 
цезаттеіі. Піезе ХѴикІтаиз ізі Іііег ипб богі гіетПсІі 
1іаи% ипб кедѵокпі тіѣ ѴогІіеЪе Еіиззіііаіег; іііге 
НбЫеп (тВ ѵіеіеп паск аііеп 8еВеп §'екепбеп ХеЪеп- 
гоіігеп) 1е§4 зіе ІюгігопГаІ ипб пісІВ ІіеГ (ѵоп 2—4 
2о11) ипіег бег ЕгбоЪегйаске, теізі іп ГеисІВег 
8с1і\ѵаг2егбе ап. Ат 21 бипі 1872 Йпц N. М. Ргге- 
дѵаізкі еіп УѴеікскеп біезег Агі, іп дѵеіскеш зісіі 
бгеі кеіпаке ѵоПВаінІіц епІдѵіскеВе /I ипце ѵогГапбеп. 
>1 і<ич>1ді« ВгапсШ (Ваббе). 
[Таѣ. ХУІІ, 1: Так. XIX, %. 4—6.] 
Акѵісои Вк,шті у Ваббе, МёІ.Ъіок Асасі. 8с. 8С-Рё1егзк., III, р. 683 (1861); Вабив, Веіз. 8йб. ѵ. Озі.-8іЪ., I, р. 199, 
ІаЪ. УІІ, й§\ з а — 1с (1862); Роыакодѵ, Сііст. Обз. полев. Сиб., р. 62 (1881); Роыакоее еІБлтАзтЕ, 
Аші. Миз. Сіѵ. бі Беп., XX, р. 284 (1884). 
Мшвотпа Влахоті, Ьатазте, Апп. Миз. Сіѵ. бі Беп. (2), IV, р. 268 (1887). 
а , Ь , с , й . X. 1880. &оЫ зері. (2086, 2087, 2089, 2236). 
е , /. $. X. 1880. 6оЫ зері. (2081, 2083). 
Перечисленные экземпляры этого весьма харак¬ 
тернаго вида, свойственнаго исключительно Гоби, со¬ 
вершенно тожественны со шкурками, послужившими 
Радде для обстоятельнаго описанія его М. ВгапсШ. 
Такимъ образомъ, не входя въ подробности, считаю 
Піе ѵеггеісішеіеп Ехетріаге біезег Іібсіізі ска- 
гакіегізсііеп ипб аиззсЫіеззІісІі бег БоЫ ано’еіібгеп- 
беп Агі зіпб беп Ва1§’еп, паск дѵеіскеп Б г. Ваббе 
біе итзГапбИске ВезскгеіЪип^ зеіпез Ж. Вгапсііі 
еіВдѵогГеп Паѣ, ѵоіізіапбі^ $1еіск,зо базз іск ѵоп еіпег 
