195 
Рероз апАяршоття, Вьанеокю, Апп. Ма§’. Хак Нізк, (4), XVI, р. 313 (1875); Вьакеоеі), Еазіегп Регзіа, II, р. 80, 
ІаЬ. VIII (1876). 
Рероз РАШЕЕШ8 , (ттштнее, Апп. Ма§. Иак Нізк, (4), XVI, р. .229 (1875); Веакговб, Лоіші. Аз 8ос. Веп§\, ХЬІѴ, 
рк 2, р. ПО (1875); Вьакеоеб, 8с. Вез. Вес. Уагкагкі Мізз., Маішп., р. 67, ІаЬ. V, й».. Г, ІаЬ. 
V а, %. 1 (1879); ѴѴ. В. Всбатее, Саі. Матт. Іпб. Миз., II, р. 115 (1891). 
Рероз 8Т0Ы02КАМ8 , Вбакеоеб, «Іоигп. Аз. 8ос. Веп§;., ХЬІѴ, рк 2, р. ПО (1875); Вбакеоеб, 8с. Вез. 8ес. Уагкаікі 
Мізз., Матт., ІаЬ. V, %. 2, ІаЬ. V а, %. 2 (1879); М. Ь. 8 сбатев, Сак Матт. Іпсі. Миз., II, 
р. 115 (1891). 
Рероз віврпьрні , Вбакеоеб, Лоигп. Аз. 8ос. Веп§;., ХЕѴІ, рк 2, р. 324 (1877) 
? Рероз кеззееві, Во&БАЖ)^, Очерки природы Хивинск. оаз., р. 68, 80 (1882) [потеп писішп]. 
Рероз витьЕлот. , Вообаколѵ, Очерки природы Хивинск. оаз., р. 67, 80 (1882) [потеп писіит]. 
a. 2- Ш. 1879. Заіззапкк, Ѳ. Кепсіегіук (2301). 
b. <$. XI. 1883. Иг§а (2834). 
c. (7. X. 1880. Ооѣі зеріепк (2299). 
й. 2- XII. 1883. 6оЫ сепігак (2835). 
е. 2- XII. 1883. Сгоѣі тегісііоп. (2336). 
/. у. I. 1884. АІа-всЬап шегИіоп. (2837). 
д. 2- X. 1876. Бзкип^апа, Микигіаі (2280). 
1і. у. VI. 1879. Оаз. За-ЛзЬеи (2293). 
і. у. XI. 1885. Т^'ап-всЬап (2838). 
Ъ. (У X. 1876. ргоре КагазсЬаі’ (2302). 
I. у. I. 1877. А1іуп-іа§ (2287). 
т. $. III. 1884. Оапззи (2839). 
п. 2- И. 1884. Оапззи (2840). 
о. у. I. 1880. 2аійат (2298). 
р. $. X. 1884. 2аі<1ат тегісі. (2842). 
д. у. XI. 1884. Оазз, 2аі<1ат (2843). 
г, 8, і. $. XI. 1884. Оазз, 2аіс1ат (2844). 
Въ своемъ прекрасномъ мемуарѣ о толаѣ [Рериз 
іоіаі) Палласъ сообщаетъ, что этотъ видъ встрѣ¬ 
чается въ Дауріи и всей Монголіи; сверхъ того, какъ 
спеціальное мѣстонахожденіе, названный авторъ приво¬ 
дитъ берега р. Селенги. Послѣднее обстоятельство, по 
моему мнѣнію, говоритъ въ пользу того, что оригиналы, 
послужившіе для палласовскаго описанія толая, про¬ 
исходили изъ Забайкалья. Изъ немногихъ авторовъ, 
писавшихъ послѣ Палласа о Рергіз іоіаі , здѣсь слѣ¬ 
дуетъ упомянуть лишь о Радде, доставившемъ до¬ 
вольно подробное описаніе его по экземплярамъ, добы¬ 
тымъ на среднемъ теченіи О нона и въ окрестностяхъ 
Тарей-нора. Эти экземпляры, принадлежащіе Зооло¬ 
гическому Музею Академіи Наукъ, собраны слѣдова¬ 
тельно въ той-же Забайкальской области, откуда про¬ 
исходятъ и оригиналы вида, а потому должны счи¬ 
таться типичными представителями Рериз Шаг. 
Послѣ Радде никакихъ замѣтокъ, касающихся 
систематики Рериз іоіаі, не появлялось, и видъ этотъ, 
можно сказать, подвергся почти полному забвенію. Въ 
Ра 11 а8 іііеіііе іп зеіпег ігеіШсЬеп АЪЬапбІиіщ 
ііЬег сіеп Тоіаі-Назеп {Рериз іоіаі) тіі, сіазз Піезе Агі 
іп Баигіеп иші іп сіег §ап 2 еп Моп^оіеі ѵогкотіпе, 
ипб поіігіе аиззегбет аіз вресіеііеп Еипбогі Риг беп- 
8е1Ьеп біе бе^епсіеп ап бег 8е1еп§а; біезег Іеігіеге 
ІІшзіапб ЪегесЬіщітеіпег АпзісЬі паск біеАппаЬте, 
базв біе Огщіпаіе ги бег РаІІаз’зсЬеп ВезсЪгеіЬип^ 
без Тоіаі аіі8 ТганзЬаікаІіеп зіаттіеп. Ѵоп беп уѵе- 
пі§еп Еогвскегп, \ѵе1с1іе зраіег йЪег біевеп Назеп §;е- 
§езс!ігіеЪеп ЬаЪеп, ізѣ ап біезег 8іе11е пиг Ваббе ги 
ег\ѵа1теп, бег еіпе гесЬі еіп^еііепбе ВезсЬгеіЬшщ 
беззеІЬеп ^еІіеРегѣ Паѣ, ипб 2 \ѵаг аиі Огипб ѵоп Ехет- 
ріагеп ѵот тіШегеп Опоп ипб аиз беп ІТт§е§епбеп 
без Тагеі-пог; біезе Ехешріаге, \ѵе1сЬ.е іт Еооіо^і- 
зсЪеп Мизент бег Акабетіе аиЛЬе\уаЬгі \ѵегбеп, 
зіаттеп Роі^іісіі айв бетзеІЬеп ТгапзЬаікаІ-ОеЬіеіе, 
аиз лѵеісііеш аисѣ біе Огщіпаіе біезег Агі ЬегтйЬгІеп, 
ипб 8Іпб баЬег аіз іурізсііе Вергазепіапіеп без Рериз 
іоіаі апгизеЬеп. 
Васѣ Ваббе ізѣ йЪег Ьериз іоіаі іп зузіегпаіізсЬег 
НіпзісЬі зо §иі те §аг пісЬіз ѵегбйепііісііі іѵогбеп 
ипб ізі біезе Агі, ісЬ тбсЬіе за§еп, ЬеіпаЬе §ап 2 іп 
25* 
