u 
utskicka några anmärkningar öfver hela slägtets indelning i 
sektioner. 
Som bekant är, afsöndrade först R. Brown från slägtet 
Draba } sådant det af Linné begränsades, Dr. pyrenaica så¬ 
som eget slägte under namn af Petrocallis, hvilket hufvud- 
sakligen skiljes från Draba: loculis siliculae dispermis, fu¬ 
niculis umbilicalibus dissepimento adnatis, cotyledonibus obli¬ 
que accumbentibus; derefter afsöndrade Decandolle Draba 
verna et affines under namn af Erophila ^ hvilket slägtes 
enda karakter innefattades i petala bipartita. De under Draba 
qvarstående arterna indelar Decandolle i 5 sektioner, hvilka 
han på följande sätt karakteriserar; 
1. Aizopsis: Perennes. Scapus nudus. Folia rigida cili¬ 
ata. Flores flavi. Stylus filiformis varius. 
2. Chrysodraba: Perennes. Folia non rigida nec carinata. 
Flores flavi. Stylus subnullus aut brevis. 
3. I^eucodraba: Perennes. Folia non rigida. Flores albi. 
4. Flolarges: Annuæ aut biennes. Stylus brevis. 
5. Drabdia: Annuæ aut biennes. Stylus nullus. 
Af dessa sektioner äro den första och femte ganska na¬ 
turliga och lätt distinkta; deremot synas mig de trenne öf- 
riga alltför artificiella och icke grundade på nog konstanta 
och utmärkta karakterer. Blommornas färg utgöra nemligen 
den enda skilnaden mellan Chryso- och Lenco-drabce, hvilka 
i allt öfrigt äro lika; men denna karakter är af ett vida un- 
derordnadt värde och icke absolut konstant. Sålunda har 
jag sjelf flerfaldiga gånger funnit Dr. alpina med bleka, nä¬ 
stan hvitaktiga blommor, och af Dr. glacialis har jag från 
Grönland sett lika beskaffade exemplar, hvilka man, då man 
blott ser på blommornas färg, svårligen kan skilja från torra 
exemplar af Dr. hirta , hvars blommor äfven i lcfvande till¬ 
stånd stöta i svafvelgult, hvilken färg de torra nästan alltid 
antaga. (Fortsättes). 
IiuEid, tryckt uti Berlingska Boktryckeriet, 1839. 
