5 
mande år samtidigt fortsätta denna kedja af observationer 
efter heja landets längd. Af flera anledningar synes oss som 
våren mot den högre norden skulle långt mer fortskgnda, 
åtminstone inom hvardera af de trenne större regioner, hvar- 
uti vi i vegetativt hänseende ville indela Sverges kustpro- 
vinser, efter dess trenne olika hafs-bassiner, nemligen Ve - 
sterhafvets, Östersjöns och Bottniska vikens . Hvardera af 
dessa hafva de mest bestämda olikheter, icke blott i afseen- 
de på der förekommande arter, utan fast mer uti egendom¬ 
ligt lynne i vegetationens character. Rummet tillåter icke här 
utföra detta ämne 5 blott anmärka att Yesterhafs-regionen har 
en torftig vårvegetation, men yppig höstvegetation; Öster- 
sjö-regionen har jemförelsevis en rikare vårvegetation; Bot- 
tenhafs-regionen en mer concentrerad sommar-vegetation. Att 
en gemensam hafsbassin mycket bidrager att kring sina ku¬ 
ster temmeligen jemt fördela varman och våren, synes icke 
tvifvel underkastadt; äfvensom härmedelst kan förklaras, 
hvarföre skillnaden emellan vårens ankomst till Stockholm 
och Gefle är större än den efter afståndet borde vara, då det 
förra ligger på Östersjöns (i inskränktare mening), det sed- 
nare vid Bottenhafvets kust. Enligt flera upgifter kommer 
våren under vissa år till och med tidigare till de nordligare 
än sydligare kusterna af Bottenhafvet, allt efter som Botten- 
hafvet om våren aflastar sin is på ena eller andra stranden. 
Sådana tillfälligheter äro visserligen förtjenta af upmärksain- 
het för bedömmandet af sen eller tidigare vår. 
Lika mycket vigt som observationer på vexternas blom¬ 
ning, eger äfven trädens löfsprickning. Yi ega visserligen 
flera observationer deröfver, men icke antecknade under ett 
och samma år på flera orter, som i detta fall är af största 
vigt. Löfsprickningen är både lättare att observera, och till 
och med säkrare, då en och annan blomma så lätt framloc¬ 
kas af ett eget gynnande läge innan dess allmänna blomning 
inträlFar, men löfsprickningen observeras i massa. Löfsprick¬ 
ningen är af alla momenter det som mest inverkar på ett 
landskaps fysiognomi; det är väl snarast af denna man bör 
