Denna afhandling, utgifven så^uin ett akademiskt dis— 
putations-specimen, utgör ett hedrande undanlag från den 
vanliga beskaffenheten af dessa slags skrifter, åt hvilka inan 
alltmera börjat, mer eller mindre fortjent, egna ett sådant för¬ 
akt, att de synas tillkomma endast för att genast öfverlem- 
nas åt glömskan. Något som nu ifrågavarande afhandling ej 
behöfver befara. Yi vilja i korthet redogöra för dess innehåll. 
Den är afdelad i tvenne kapitel, af hvilket det första i 
4 §§ handlar Me anatomia et physiologia Hydrodiotyi utri- 
culati 11 ; i det sednare åler framställes den botaniska beskrif- 
ningen öfver slagtet och den enda kända arten, dess affi—» 
nitet och utbredning. I § 1, som afliandlar cellulernes för¬ 
bindning och membranens struktur, nekar Förf. tillvaron af 
någon intercellulär substans hos denna alg, hvaraf han äf- 
ven förklarar den lätthet, hvarmed dess celluler kunna åt¬ 
skiljas, hvilket deremot endast med aldrastörsta svårighet 
kan verkställas med confervernas, hos hvilka, enligt Mohl 
och Meyen, intercellulär substans finnes, hvilken liksom en 
cylinder omgifver hela tråden. Cellulernes membran hos Hy- 
drodiclyon är nästan jemnbred, genomskinlig, åt bada än¬ 
dar tillsluten och i spetsen, der den sammanhänger med de 
öfrige, något intryckt. I fråga om dess struktur har Förf 
icke ens med den största förstoring hos Hydrodictyon kunnat 
uptäcka livarken några fibrer eller spiralkärl, hvaraf mem¬ 
branen, enligt en del Författare, skulle vara bildad; ej heller 
synes den utgöras af flera utanpå hvarannan liggande mem¬ 
braner. I 2 §, som handlar om det, som innehålles i cel- 
lulerne, antages att den gröna massa, som gifver vexlen sin 
färg, är af samma slag r som den, hvilken innehålles i con¬ 
fervernas celluler; i fullvexta plantan upfyller den ej hela cel— 
lulen, utan bekläder allenast dess inre vägg, hvarigenom 
den synes utgöra en cylinder af samma form och figur som 
sjelfva cellalen. Under olika stadier af dess utveckling un¬ 
dergår den särskilda förändringar. I de yngsta intager den 
blott midten af cellulen och deri observeras allenast ett gryn. 
