87 
•* 
Ofver de Svenska arterna af Slug t erna Platan - 
t h e r a och Ela tine 3 a f M. TV. von Duben. 
Flatai&thcra Rich. 
Vi äga häraf i Sverige tvenne former, nog skiijda att böra 
uppställas som egna arter, och som troligen af hvarje botanist, 
som haft tillfälle att i naturen jemföra dem båda, skola som så- 
dåne erkännas. 
1. P. BiFOLiA Ricb., calcare subulato, anthera oblonga, lo¬ 
culis approximatis parallelis. Rchb. Iconogr. IX f. 1143 Sv. Rot. 
t. 314. 
Denna art är den öfver bela Sverige allmänt förekommande; 
i Skåne likväl mycket sällsyntare än följande. De characterer, 
på grund af hvilka man velat söndra dem i tvenne, P. bifolia och 
brachyglossa; äro allt för vacklande; den vanligast (åtminstone 
i Skåne, Småland, Halland) förekommando formen skulle man 
snarast vilja hänföra till P. brachyglossa, ty de 2 öfre blombla¬ 
den äro trubbiga och sluta sig merendels tillsamman öfver kön¬ 
pelaren, — dock har jag äfven sett dem upprätta, men knappt 
så spetsiga, som på Reichenbachs figur af P. bifolia — men de 
characterer, dem man af läppens och sporrens längd velat taga, 
variera ögonskenligen, och könpelarens öfre ända är än rundadi 
hvälfd än mer eller mindre tvärhuggen, ända till intryckt. Som 
någon öfvergångsform till följande art kan P. brachyglossa all— 
drig betraktas, ty könpelarens form skiljer dem vid första anblicken. 
2. P. CHLORANTHA Cust., calcare subclavato, anthera inferne 
duplo latiore, loculis divaricatis. Rchb. Ic. IX, f. 1145. 
Allmän i Skåne, men synes saknas i de öfre provinserna; 
alla exemplar som jag derifrån sett, tillhöra föregående. I Norge 
skall den, enligt Prof. Bly tt (Nyt Magazin for Naturvidensk. 1 
Bind, 3 Hefte) förekomma jemte båda formerna af P. bifolia. — 
Till alla delar större och gröfre än föregående, ofta halfannan 
fot och deröfver, bredbladig; blomaxet glesare, med färre, men 
nästan dubbelt större blommor; blombladen bredare, trubbigare, 
sporren i förhållande till blomman kortare och tjockare, men hvad 
som isynnerhet skiljer dennas blommor från föregående är kön¬ 
pelarens form. Dess omkrets är hos denna nästan h alfcirkel— 
formig, nedtill dubbelt bredare, så att pollenmassornes säckar i 
stället att, som hos föregående, vara. korta och paralella, bli 
mycket längre, sneda, och nedtill vidt utsperrade från hvaran¬ 
dra, hvarigenom blomman får ett helt annat utseende. Blom¬ 
morna äro mera grönagtiga än föregående arts, nästan luktlösa. 
fi^latfnc L. 
Ett slägte, åt hvars arter man hittills hos oss synes ha lemnat föga 
uppmärksamhet. Vid Götheborg, der de förekomma i den ömnighet, att 
Götha EUs botlen, pä i—2 iöls djup under vattenytan, nästan ölveralll 
af dem beklädes med en tin grönska, har jag under förleden sommar haft 
det mest gynnande tillfälle alt granska och jemföra dem med hvarandra, 
och har dervid funnit \ former, som jag utan våld på naturen ej anser 
