42 
s. Berggren. 
sammans med Pellia epipliylla och vid sidan af densamma 
frodas i sjelfva vattendroppet från klippkanterna en robust 
sperrbladig form af Hypnimi molluscum, knappt igenkänlig. 
Tvenne andra sydliga arter bafva vi uti Bicranodontium 
longirostre samt den från denna väl skilda Dicraiiodontium 
aristatum, hvars beskrifning här följer. 
IHfrauodontium aristatiiiii Schinip. Löst tufvad, mjuk, 
gulaktig, sällan grön, utan glans. Nyskotten nedtill 
bladlösa, och omgifna af ett hvitt eller rättare färg¬ 
löst svamplikt ludd. Bladen raka eller föga ensidiga, 
fi'ån bred äggrund bas borstlika, längs hela kanten, 
i synnerhet i bladets öfre del samt på ryggen - ned 
öfver midten, hvasst sågade. Nerven i bladets breda 
del skarpt begränsad af bredt rektangulära i omkring 
sex rader liggande celler, hvilka åter äro begränsade 
af bladkanten, som består af omkring tio rader jemn- 
breda celler. 
Växer ymnigt vid Aalesund på torra klipp vallar med 
torf botten. 
Som det är första gången denna art blifvit observerad 
inom Skandinavien, skall jag tillåta mig göra några anmärk¬ 
ningar om densamma med anledning deraf att man velat för¬ 
neka dess arträtt och påstått den yara en varietet af Bicra¬ 
nodontium longirostre. Vid undersökning af exemplar från 
ett stort antal olika lokaler uti södra och mellersta Europa 
och Skotland har jag endast i få fall varit villrådig, hvilken- 
dera arten de tillhörde. I de flesta fall är redan habitus 
afgörande, men någon gång antager Bicranod. longirostre ett 
utseende, som gör den förvillande lik Bicranod. aristaium. 
Vid Aalesund växa begge arterna på samma ställe, B. longiro¬ 
stre på fuktig jord bland gräs, B. arisktkim på torra vallar 
af torflord, gerna på vertikala ytor, men ingen verklig öfver- 
gång står att finna dem emellan, om än den förra, hufvud- 
sakligen genom sin färg, någon gång till utseendet öfverens- ^ 
stämmer med den senare. Följande jemförelse torde tjena 
till ett säkert urskiljande. 
