80 
Literatnr-Öfversigt. 
hos Eosorna äro fästade på ett skiflikt utbredt fruktfäste — 
icke på blomfodret, såsom Linné antog — samt att njuponet 
är bildadt af det köttiga, konkava fruktfästet, utan att, så¬ 
som man fordom ansåg, blomfodret deltager i dess bildning, 
öfvergår förf. till en framställning (p. 4—12) af slägtets 
literaturhistoria, med särskildt afseende på de Skandinaviske 
författare, som behandlat detsamma. Det skulle blifva för 
vidlyftigt att här redogöra för denna intressanta afdelning af 
författarens arbete, hvarför vi endast omnämna, att förf. an¬ 
ser prof. Fries’ framställning af Eosorna i Novitierna och 
Mantissorna såsom den utan all jemförelse vigtigaste afhand¬ 
ling, som i Sverige blifvit skrifven öfver dessa växter och 
att densamma alltid kommer att utgöra grunden för en rig¬ 
tig kännedom af de nordiska arterna. 
Eörande Eosornas geografiska utbredning anmärker förf. 
(p. 13) — efter Lindley — att desamma samtligen förekomma 
mellan 70 och 19 breddgraden. Artantalet i olika länder är 
knappt möjligt att uppgifva, enär artbegränsningen är så 
olika hos författarne. 
Såsom europeiska angaf Lindley 1820 blott 25 arter, 
Nyman 1856 45 arter och Crépin 1869—273! Inom Skan¬ 
dinavien förekomma Eosorna talrikast i mellersta och södra 
delarne af landet, i Lappland blott 2 arter, vid Christiania 
(enl. A. Blytt) 5 och vid Stockholm 10 arter. 
Förf. företager vidare (p. 14 och 15) en granskning af 
de särskilda växtdelarne och antyder, i hvad mån man af dem 
kan hemta karakterer för arternas begränsning. Stammens 
riktning anser förf. hos vissa grupper vara ganska karakteri¬ 
stisk. Arsshottens beklädnad är olika hos olika grupper. 
Tag games form och riktning erbjuder, enl. förf., ett bland 
de bästa kännetecken, som hemtas af de vegetativa organen 
hvarför man med skäl efter taggarnes form och riktning kan 
indela Eosorna i hufvudgrupper. Småbladens antal, sågning, 
hårighet, glandulositet, fasthet och form påstår förf. erbjuda 
vigtiga karakterer. ”Huru många förändringar bladen hos en 
art kunna vara underkastade, synes tydligast hos E. canina.” 
