Litera tur-öfversigt. 
87 
pomifera, mollissima (heterophylla, pulchella) och resinosa. 
Hos gruppen Tomentosæ äro de sterila gren. långt hågböjda 
mot spetsen, tagg. föga hoptryckta, vanl. något krökta ; blom¬ 
kronan vanl. blekröd, foderbi. m. 1. m. sent affande oftast 
genom en led (vid njuponens mognad). Hit höra K. venusta 
(som dock närmar sig MoUissimœ), E. cuspidatoides, tomen- 
tosa med vai>., K. Friesii med form. Acharii, samt E. com¬ 
mutata.) 
13 R. pomifera Herrm. Småbi, ovalt lancettl., tunna 
och mjuka, under glest glandelb., duhhelsåg. ; kronblad i 
brädden glandelhår. ; blomskaft glandelh.; njupon stora köt¬ 
tiga, mörkröda, lutande med talrika vid mogn. qvarsitt. 
glandelborst. ; foderbi. samstående, qvarsitt. till mognaden. 
Sällsynt, ofta förvildad. (Sverige t. ex. Bogsta och Osmo i Södml., 
Signildsberg i Uppl. —) 
14 R. mollissima Willd. Fr. Småbi, mjukludna, rundadt 
ovala, under glandelfria, tjocka och is. under skrynkliga, 
dubbelsåg.; sågtänder bredt triangelform., utåt riktade; blr 
1—4 tillsammans, n. aldrig i flock; blomskaft vanl. glandel- 
håriga; kronblad glatta (hos var. pulchella i kanten glandel¬ 
hår.); njupon på upprätta vanl. glandelh. skaft, vid mogn. 
blodröda, köttigt mjöliga, typ. klotrunda med qvarsitt., upp¬ 
rätta, samstående foderblad. — 
«) typica; blad rundade, askgrå och skrynkliga, tjocka. 
ß) grandifolia Scheutz: bl. äggr. med n. hjertlik bas, ofvan vanl. 
gröna, under gråaktiga, mera släta och tunna. 
y) foetida Fr.: bl. ofvan nästan glatta, 
d) glabrata Scheutz: blad på båda sidor glatta. 
«) suhruhiginosa Larsson och F. Aresch. : blad tunna, föga ludna. 
C) calycida F. Aresch. foderblad pardelade, n. bladlika, längre 
än njuponen ; blad under klibbiga. 
tj) nemoralis Lange : bl. mera gröna och mindre håriga än hos « 
blr ensamma, njupon glatta — 1. stund, glandelhår., kronbl. stundom 
hvita. 
arenaria Lge: bl. mycket små, njupon, små, glatta med af- 
smalnande bas. 
*) micrantha Scheutz; blommor dubbelt mindre än hos «. 
