156 
Literatur-öfversigt. 
att Leffier synes afse i sin nppsats i Bot. Not. 1871 endast 
den bredbladiga formen ay. Sannt är också att i min di¬ 
agnos af E. tomentosa (1. c. p. 76) bladen blifvit oriktigt 
nppgifna såsom ”äggr.-ellipt.” i st. f. det borde hetat ”lan- 
cettl.-ellipt.-äggrimda”. Men att äfven smalbladiga former (som 
likväl icke derfor nödvändigt tillhöra författarens ß scabrins- 
cula!) varit mig bekanta, synes lätt af uppgiften 1. c. p. 79 
att äfven former, som enl. fruktkarakteren måste hänföras 
till E. molissima stundom hafva — ”smalare och mera skarpt 
sågade småblad —, karakterer, som vanligen tillkomma E. 
tomentosa!” —• B. Fricsii är = E. canina y) collina Koch 
och Bot. Not. 1871 p. p., och synes vara den ena extremen 
af E. canina åt Villosagruppen till, liksom å andra sidan 
E. villosa, genom formerna cuspidatoides och — till en del 
— tomentosa, närmar sig E. canina. Alla de fÖr E. Friesii 
karakteristiska kännetecken, som förf, 1. c. p. 40 obs. 2, an¬ 
för, äro högst föränderliga och bevisa bäst, på huru svaga 
grunder dess arträtt hvilar. — B. commutata Scheutz torde, 
såsom ännu icke tagen med frukt, förtjena att af sin auktor 
ytterligare studeras. 
Af ofvanstående korta anmärkningar framgår nu ' om ej 
annat, att tankarne åtminstone kunna vara mycket delade 
angående de flesta af de s. k. nya arter, förf uppställt, då 
många af dem äro förut väl kända, oaktadt det hos oss icke 
ansetts nödigt att särskildt diagnosticera och namngifva dem. 
Af samma skäl torde det vara ganska tvifvelaktigt, huruvida 
det lyckats förf, i sin föresatta uppgift att ådagalägga ”att 
den Skandinaviska Floran eger vida flere arter och former af 
slägtet Eosa, än man hittils antagit. Emellertid synes det 
— för att döma af den flit och noggrannhet, hvarom förfs 
arbete otvifvelaktigt vittnar, vara att af hans på allvar fort¬ 
satta noturstudier hoppas ganska mycket för den skandina¬ 
viska rhodologien, hvilken onekligen ännu är i stort behof 
af en sakrik, kritisk ocli klar behandling. 
J. A. Leffler. 
