Spridda anteckningar rörande de Skandinaviska mossorna. 
167 
ket jag önskar kalla Eucalyx. Men den högsta formen af 
detta underslägte ocli som utgör en tj^dlig öfvergång till de 
äkta Jung, rohmdifoliœ är J. hyalina, hvilken är mycket 
nära beslägtad med N. (Eucalyx) obovata, men lätt skild 
genom att blott ett enda par skärm äro hopvuxna med basen 
af kalken, som derför är vida längre utskjutande, äfvensom 
genom den dioica inflorescensen, hvilken jag hos N. obovata 
fnnnit vara paroic ! Att begge äro synnerligen förvandte sy¬ 
nes hland annat af att de i likhet med var. minor af N. 
scalaris, ega purpurvioletta rottrådar, ja i sjelfva verket 
skulle det högeligen strida mot all naturlig anordning, om 
man uppställde J. obovata hland Nardiœ, under det man läte 
J. hyalina qvarstå inom det slägte, dit hon först blifvit hän¬ 
förd. Denna senare synes vara ganska sällsynt inom skan¬ 
dinaviska florans gränser, ty alla mina ex. tillhöra den genom 
sina ofärgade rottrådar och alldeles icke förtjockade bladcel¬ 
ler, samt fullkomligt från kalken fria skärm strax igenkända 
J. cœspiticia, med undantag af exemplar, samlade i Vinner¬ 
stads socken (23 Juni 1845) af Hj. Holmgren, som äro all¬ 
deles äkta. 
14. Jasäg. fiieuthii torde knappt tillhöra våra säkert kända 
arter. Ty mina ex. från Glrycksbo äro alldeles sterila och 
derför mycket osäkra, äfven dylika från Lycksele, (1868, 
Ångström) kunna knappt bestämmas, emedan de utgöras ute¬ 
slutande af hanplantor, som på sina äldre och något afiärgade 
blad visa ganska tydlig kant, ehuru ej så skarpt afgränsad 
som hos J. crenulata. 
J. laxifolia flnnes icke representerad i min samling från 
Skandinavien, utom från Selki i Onega-Karelen (ster. 29 Juni 
1870, Norrlin). Alla andra, hvilka jag mottagit, tillhöra 
Anthelia julacca (L.) Dum. Lika lätt som de skiljas, då de bära 
frukt eller endast kalkar, lika svårbestämda äro de i sterilt 
tillstånd. Jag skulle derför stanna i stor förbindelse hos 
alla dem, som ville låta mig undersöka deras ex. af J. laxi¬ 
folia., öfvertygad som jag är om att arten verkligen växer 
på den Skandinaviska halfön. 
